Vedtaget af Folketinget ved 3. behandling
den 6. februar 2020
Forslag
til
Lov om ændring af lov om afgift af
elektricitet, lov om afgift af naturgas og bygas m.v., lov om
afgift af stenkul, brunkul og koks m.v. og lov om energiafgift af
mineralolieprodukter m.v.1)
(Omlægning af beskatningen af
overskudsvarme)
§ 1
I lov om afgift af elektricitet, jf.
lovbekendtgørelse nr. 308 af 24. marts 2017, som
ændret bl.a. ved § 4 i lov nr. 687 af 8. juni 2017,
§ 1 i lov nr. 104 af 13. februar 2018, lov nr. 478 af 16. maj
2018 og § 2 i lov nr. 331 af 30. marts 2019 og senest ved
§ 1 i lov nr. 1585 af 27. december 2019, foretages
følgende ændringer:
1. I
§ 11, stk. 3, indsættes
efter 7. pkt. som nyt punktum:
»For anlæg, der både varmer og
køler, og hvor både varmen og kølingen
udnyttes, beregnes den del af elektricitetsforbruget, der anvendes
til opvarmning, som en tredjedel af den producerede mængde
varme, dog højst det faktiske målte elforbrug, mens
det resterende elektricitetsforbrug henregnes til
køling.«
2. I
§ 11, stk. 3, ændres i 11., 12. og 15.
pkt., der bliver 12., 13. og 16. pkt., »10.
pkt.« til: »11. pkt.«
3. I
§ 11, stk. 3, ændres i 13. pkt., der bliver 14. pkt., »11. og
12. pkt.« til: »12. og 13. pkt.«
4. I
§ 11, stk. 5, ændres i 1. og 2. pkt.
»10. pkt.« til: »11. pkt.«, og i 2. pkt. ændres »11.-14.
pkt.« til: »12.-15. pkt.«
5. § 11,
stk. 9, affattes således:
»Stk. 9. I
det omfang en del af det varme vand eller varme, som ikke er
omfattet af stk. 3, efterfølgende nyttiggøres ved
særlige installationer, der er indrettet til indvinding af
varme, nedsættes den samlede tilbagebetaling efter lov om
energiafgift af mineralolieprodukter m.v., lov om afgift af
stenkul, brunkul og koks m.v., lov om afgift af naturgas og bygas
m.v. og denne lov med 24,5 kr. pr. gigajoule (GJ) varme
(2015-niveau). I det omfang varmen afsættes og varmen leveres
af virksomheder, der indgår i en aftaleordning med
Energistyrelsen i relation til overskudsvarme efter lov om
varmeforsyning, udgør nedsættelsen dog 9,8 kr. pr. GJ
varme (2015-niveau) fra det tidspunkt, hvor der er indgået
aftale, og indtil virksomheden udtræder af aftaleordningen.
Virksomheden skal på forlangende kunne fremvise dokumentation
for deltagelse i aftaleordningen over for told- og
skatteforvaltningen. Foræres varmt vand eller varme, som er
omfattet af 1. eller 2. pkt. eller stk. 13, 2. pkt., til
varmeforsyningsselskaber, sker der ingen nedsættelse af
tilbagebetalingen, hvis der foreligger en aftale mellem
varmeleverandøren og forsyningsselskabet om, at leverancen
udelukkende består af overskud?svarme, at varmen leveres
vederlagsfrit, og at varmeforsyningsselskabet i stedet indbetaler
en afgift svarende til den nedsættelse af tilbagebetalingen,
der følger af 1. eller 2. pkt. eller stk. 13, 2. pkt.
Varmeforsyningsselskaber, der vælger at indbetale afgift
på baggrund af oplysninger fra varmeleverandøren, skal
lade sig registrere hos told- og skatteforvaltningen og føre
regnskab over den modtagne mængde overskudsvarme.
Regnskabsmaterialet skal opbevares i 5 år efter
regnskabsårets udløb. Varme omfattet af 1., 2. og 4.
pkt. og eventuelt forbrug af elektricitet i varmepumper til
nyttiggørelse af overskudsvarme skal måles hver for
sig. Leverandøren af overskudsvarme har ansvaret for at
foretage måling. Hvis disse varmemængder ikke
måles eller nyttiggørelsen har medført et
øget forbrug af elektricitet i de anlæg, hvorfra
varmen nyttiggøres, ydes der alene tilbagebetaling efter
stk. 3, 7. pkt. Hvis nyttiggørelsen sker ved varmepumper
omfattet af stk. 3, 7. pkt., nedsættes tilbagebetalingen kun
for den del af den nyttiggjorte varme, der overstiger tre gange
elforbruget i varmepumpen. Satserne i 1. og 2. pkt. reguleres efter
§ 32 a i lov om energiafgift af mineralolieprodukter m.v. For
eget forbrug af nyttiggjort varme, som der kan ydes tilbagebetaling
for efter stk. 14, sker der ingen nedsættelse af
tilbagebetalingen.«
6. I
§ 11, stk. 13, indsættes som
2.-9. pkt.:
»Virksomheder, der afsætter varme fra
et anlæg, der ikke er omfattet af 1. pkt., kan beregne
nedsættelsen af tilbagebetalingen efter stk. 9 som svarende
til den nedsættelse pr. GJ varme, som gennemsnitligt fandt
anvendelse for virksomhedens leverancer af overskudsvarme fra det
pågældende anlæg i perioden fra den 1. januar
2019 til den 31. december 2019. Hvis der ikke er foretaget
leverancer af overskudsvarme fra det pågældende
anlæg i perioden fra den 1. januar 2019 til den 31. december
2019, anvendes den gennemsnitlige nedsættelse pr. GJ varme,
som har fundet anvendelse i perioden fra den 1. januar 2020 til den
31. december 2020. Beregningen skal foretages på baggrund af
de først anvendte varmepriser. Det er en forudsætning
for anvendelse af 2. pkt., at virksomheden kan dokumentere, at den
har indgået endelig aftale om levering af overskudsvarme
senest den 31. december 2019, og kan dokumentere, at levering af
overskudsvarme fra det pågældende anlæg er
påbegyndt senest den 31. december 2020. Det er endvidere en
forudsætning for anvendelse af 2. pkt., at virksomheden kan
dokumentere, hvilken afgift der gennemsnitligt er betalt pr. GJ
afsat varme, og at virksomheden anmelder dette til told- og
skatteforvaltningen, inden muligheden benyttes. Virksomheden skal
foretage anmeldelsen til told- og skatteforvaltningen senest 1
år efter bestemmelsens ikrafttræden, for at muligheden
kan benyttes. Hvis en virksomhed vælger at beregne
nedsættelsen efter 2. pkt., skal virksomheden benytte denne
opgørelsesmetode for hele kalenderåret. 1.-8. pkt.
finder anvendelse til og med den 31. december 2034.«
7. I
§ 11 indsættes som stk. 23:
»Stk. 23.
Skatteministeren kan fastsætte nærmere regler for
dokumentation mellem virksomhederne og for administrationen af
ordningen om indbetaling af afgift efter stk. 9, 4.-6.
pkt.«
8. I
§ 11 e, stk. 3, ændres
»10. pkt.« til: »11. pkt.«
§ 2
I lov om afgift af naturgas og bygas m.v., jf.
lovbekendtgørelse nr. 312 af 1. april 2011, som ændret
bl.a. ved § 2 i lov nr. 1564 af 21. december 2010, § 2 i
lov nr. 625 af 14. juni 2011, § 2 i lov nr. 70 af 30. januar
2013, § 2 i lov nr. 555 af 2. juni 2014, § 4 i lov nr.
1174 af 5. november 2014, § 3 i lov nr. 1558 af 13. december
2016 og § 3 i lov nr. 331 af 30. marts 2019 og senest ved
§ 2 i lov nr. 1585 af 27. december 2019, foretages
følgende ændringer:
1. § 8,
stk. 10, 2. og 3. pkt.,
ophæves.
2. § 8,
stk. 11, ophæves.
Stk. 12-14 bliver herefter stk.
11-13.
3. I
§ 8, stk. 12, der bliver stk. 11,
udgår »eller stk. 11«.
4. I
§ 8, stk. 14, 1. pkt., der bliver
stk. 13, 1. pkt., ændres »stk. 13« til:
»stk. 12«.
5. § 10,
stk. 9, affattes således:
»Stk. 9. I
det omfang en del af det varme vand eller varme, som der ydes
tilbagebetaling for efter stk. 1, stk. 4, 2. pkt., eller stk. 5,
efterfølgende nyttiggøres ved særlige
installationer, der er indrettet til indvinding af varme,
nedsættes den samlede tilbagebetaling efter lov om
energiafgift af mineralolieprodukter m.v., lov om afgift af
stenkul, brunkul og koks m.v., lov om afgift af elektricitet og
denne lov med 24,5 kr. pr. GJ varme (2015-niveau). I det omfang
varmen afsættes og varmen leveres af virksomheder, der
indgår i en aftaleordning med Energistyrelsen i relation til
overskud?svarme efter lov om varmeforsyning, udgør
nedsættelsen dog 9,8 kr. pr. GJ varme (2015-niveau) fra det
tidspunkt, hvor der er indgået aftale, og indtil virksomheden
udtræder af aftaleordningen. Virksomheden skal på
forlangende kunne fremvise dokumentation for deltagelse i
aftaleordningen over for told- og skatteforvaltningen.
Foræres varmt vand eller varme, som er omfattet af 1. eller
2. pkt., til varmeforsyningsselskaber, sker der ingen
nedsættelse af tilbagebetalingen, hvis der foreligger en
aftale mellem varmeleverandøren og forsyningsselskabet om,
at leverancen udelukkende består af overskudsvarme, at varmen
leveres vederlagsfrit, og at varmeforsyningsselskabet i stedet
indbetaler en afgift svarende til den nedsættelse af
tilbagebetalingen, som følger af 1. eller 2. pkt.
Varmeforsyningsselskaber, der vælger at indbetale afgift
på baggrund af oplysninger fra varmeleverandøren, skal
lade sig registrere hos told- og skatteforvaltningen og føre
regnskab over den modtagne mængde overskudsvarme.
Regnskabsmaterialet skal opbevares i 5 år efter
regnskabsårets udløb. Varme omfattet af 1., 2. og 4.
pkt. og eventuelt forbrug af elektricitet i varmepumper til
nyttiggørelse af overskudsvarme skal måles hver for
sig. Leverandøren af overskudsvarme har ansvaret for at
foretage måling. Hvis disse varmemængder ikke
måles eller nyttiggørelsen har medført et
øget forbrug af brændsel i de anlæg, hvorfra
varmen nyttiggøres, ydes der ikke tilbagebetaling efter stk.
1, stk. 4, 2. pkt., eller stk. 5. Hvis nyttiggørelsen sker
ved varmepumper omfattet af § 11, stk. 3, 7. pkt., i lov om
afgift af elektricitet, nedsættes tilbagebetalingen kun for
den del af den nyttiggjorte varme, der overstiger tre gange
elforbruget i varmepumpen. Satserne i 1. og 2. pkt. reguleres efter
§ 32 a i lov om energiafgift af mineralolieprodukter m.v. For
eget forbrug af nyttiggjort varme, som der kan ydes tilbagebetaling
for efter stk. 14, sker der ingen nedsættelse af
tilbagebetalingen. Virksomheder, der afsætter varme fra et
anlæg omfattet 1. pkt., kan beregne nedsættelsen af
tilbagebetalingen som svarende til den nedsættelse pr. GJ
varme, som gennemsnitligt fandt anvendelse for virksomhedens
leverancer af overskudsvarme fra det pågældende
anlæg i perioden fra den 1. januar 2019 til den 31. december
2019. Hvis der ikke er foretaget leverancer af overskudsvarme fra
det pågældende anlæg i perioden fra den 1. januar
2019 til den 31. december 2019, anvendes den gennemsnitlige
nedsættelse pr. GJ varme, som har fundet anvendelse i
perioden fra den 1. januar 2020 til den 31. december 2020.
Beregningen skal foretages på baggrund af de først
anvendte varmepriser. Det er en forudsætning for anvendelse
af 13. pkt., at virksomheden kan dokumentere, at den har
indgået endelig aftale om levering af overskudsvarme senest
den 31. december 2019, og kan dokumentere, at levering af
overskudsvarme fra det pågældende anlæg er
påbegyndt senest den 31. december 2020. Det er endvidere en
forudsætning for anvendelse af 13. pkt., at virksomheden kan
dokumentere, hvilken afgift der gennemsnitligt er betalt pr. GJ
afsat varme, og at virksomheden anmelder dette til told- og
skatteforvaltningen, inden muligheden benyttes. Virksomheden skal
foretage anmeldelsen til told- og skatteforvaltningen senest 1
år efter bestemmelsens ikrafttræden, for at muligheden
kan benyttes. Hvis en virksomhed vælger at beregne
nedsættelsen efter 13. pkt., skal virksomheden benytte denne
opgørelsesmetode for hele kalenderåret. 13.-19. pkt.
finder anvendelse til og med den 31. december 2034.«
6. § 10,
stk. 9, affattes således:
»Stk. 9. I
det omfang en del af det varme vand eller varme, som der ydes
tilbagebetaling for efter stk. 1, stk. 4, 2. pkt., eller stk. 5,
efterfølgende nyttiggøres ved særlige
installationer, der er indrettet til indvinding af varme,
nedsættes den samlede tilbagebetaling efter lov om
energiafgift af mineralolieprodukter m.v., lov om afgift af
stenkul, brunkul og koks m.v., lov om afgift af elektricitet og
denne lov med 24,5 kr. pr. GJ varme (2015-niveau). I det omfang
varmen afsættes og varmen leveres af virksomheder, der
indgår i en aftaleordning med Energistyrelsen i relation til
overskud?svarme efter lov om varmeforsyning, udgør
nedsættelsen dog 9,8 kr. pr. GJ varme (2015-niveau) fra det
tidspunkt, hvor der er indgået aftale, og indtil virksomheden
udtræder af aftaleordningen. Virksomheden skal på
forlangende kunne fremvise dokumentation for deltagelse i
aftaleordningen over for told- og skatteforvaltningen.
Foræres varmt vand eller varme, som er omfattet af 1. eller
2. pkt., til varmeforsyningsselskaber, sker der ingen
nedsættelse af tilbagebetalingen, hvis der foreligger en
aftale mellem varmeleverandøren og forsyningsselskabet om,
at leverancen udelukkende består af overskudsvarme, at varmen
leveres vederlagsfrit, og at varmeforsyningsselskabet i stedet
indbetaler en afgift svarende til den nedsættelse af
tilbagebetalingen, som følger af 1. eller 2. pkt.
Varmeforsyningsselskaber, der vælger at indbetale afgift
på baggrund af oplysninger fra varmeleverandøren, skal
lade sig registrere hos told- og skatteforvaltningen og føre
regnskab over den modtagne mængde overskudsvarme.
Regnskabsmaterialet skal opbevares i 5 år efter
regnskabsårets udløb. Varme omfattet af 1., 2. og 4.
pkt. og eventuelt forbrug af elektricitet i varmepumper til
nyttiggørelse af overskudsvarme skal måles hver for
sig. Leverandøren af overskudsvarme har ansvaret for at
foretage måling. Hvis disse varmemængder ikke
måles eller nyttiggørelsen har medført et
øget forbrug af brændsel i de anlæg, hvorfra
varmen nyttiggøres, ydes der ikke tilbagebetaling efter stk.
1, stk. 4, 2. pkt., eller stk. 5. Hvis nyttiggørelsen sker
ved varmepumper omfattet af § 11, stk. 3, 7. pkt., i lov om
afgift af elektricitet, nedsættes tilbagebetalingen kun for
den del af den nyttiggjorte varme, der overstiger tre gange
elforbruget i varmepumpen. Satserne i 1. og 2. pkt. reguleres efter
§ 32 a i lov om energiafgift af mineralolieprodukter m.v. For
eget forbrug af nyttiggjort varme, som der kan ydes tilbagebetaling
for efter stk. 14, sker der ingen nedsættelse af
tilbagebetalingen.«
7. I
§ 10 indsættes som stk. 18:
»Stk. 18.
Skatteministeren kan fastsætte nærmere regler for
dokumentation mellem virksomhederne og for administrationen af
ordningen om indbetaling af afgift efter stk. 9, 4.-6.
pkt.«
8. § 10 b,
stk. 3 og 4, ophæves.
9. § 10 c,
stk. 3 og 4, ophæves.
10. § 10
d, stk. 7 og 8,
ophæves.
§ 3
I lov om afgift af stenkul, brunkul og koks
m.v., jf. lovbekendtgørelse nr. 1080 af 3. september 2015,
som ændret senest ved § 3 i lov nr. 1585 af 27. december
2019, foretages følgende ændringer:
1. § 8,
stk. 8, affattes således:
»Stk. 8. I
det omfang en del af det varme vand eller varme, som der ydes
tilbagebetaling for efter stk. 1, stk. 3, 2. pkt., eller stk. 4,
efterfølgende nyttiggøres ved særlige
installationer, der er indrettet til indvinding af varme,
nedsættes den samlede tilbagebetaling efter lov om
energiafgift af mineralolieprodukter m.v., lov om afgift af
elektricitet, lov om afgift af naturgas og bygas m.v. og denne lov
med 24,5 kr. pr. GJ varme (2015-niveau). I det omfang varmen
afsættes og varmen leveres af virksomheder, der indgår
i en aftaleordning med Energistyrelsen i relation til
overskudsvarme efter lov om varmeforsyning, udgør
nedsættelsen dog 9,8 kr. pr. GJ varme (2015-niveau) fra det
tidspunkt, hvor der er indgået aftale, og indtil virksomheden
udtræder af aftaleordningen. Virksomheden skal på
forlangende kunne fremvise dokumentation for deltagelse i
aftaleordningen over for told- og skatteforvaltningen.
Foræres varmt vand eller varme, som er omfattet af 1. eller
2. pkt. eller stk. 12, 2. pkt., til varmeforsyningsselskaber, sker
der ingen nedsættelse af tilbagebetalingen, hvis der
foreligger en aftale mellem varmeleverandøren og
forsyningsselskabet om, at leverancen udelukkende består af
overskudsvarme, at varmen leveres vederlagsfrit, og at
varmeforsyningsselskabet i stedet indbetaler en afgift svarende til
den nedsættelse af tilbagebetalingen, der følger af 1.
eller 2. pkt. eller stk. 12, 2. pkt. Varmeforsyningsselskaber, der
vælger at indbetale afgift på baggrund af oplysninger
fra varmeleverandøren, skal lade sig registrere hos told- og
skatteforvaltningen og føre regnskab over den modtagne
mængde overskudsvarme. Regnskabsmaterialet skal opbevares i 5
år efter regnskabsårets udløb. Varme omfattet af
1., 2. og 4. pkt. og eventuelt forbrug af elektricitet i
varmepumper til nyttiggørelse af overskudsvarme skal
måles hver for sig. Leverandøren af overskudsvarme har
ansvaret for at foretage måling. Hvis disse
varmemængder ikke måles eller nyttiggørelsen har
medført et øget forbrug af brændsler i de
anlæg, hvorfra varmen nyttiggøres, ydes der ikke
tilbagebetaling efter stk. 1, stk. 3, 2. pkt., eller stk. 4. Hvis
nyttiggørelsen sker ved varmepumper omfattet af § 11,
stk. 3, 7. pkt., i lov om afgift af elektricitet, nedsættes
tilbagebetalingen kun for den del af den nyttiggjorte varme, der
overstiger tre gange elforbruget i varmepumpen. Satserne i 1. og 2.
pkt. reguleres efter § 32 a i lov om energiafgift af
mineralolieprodukter m.v. For eget forbrug af nyttiggjort varme,
som der kan ydes tilbagebetaling for efter stk. 14, sker der ingen
nedsættelse af tilbagebetalingen.«
2. I
§ 8, stk. 12, indsættes som
2.-9.
pkt.:
»Virksomheder, der afsætter varme fra
et anlæg, der ikke er omfattet af 1. pkt., kan beregne
nedsættelsen af tilbagebetalingen efter stk. 8 som svarende
til den nedsættelse pr. GJ varme, som gennemsnitligt fandt
anvendelse for virksomhedens leverancer af overskudsvarme fra det
pågældende anlæg i perioden fra den 1. januar
2019 til den 31. december 2019. Hvis der ikke er foretaget
leverancer af overskudsvarme fra det pågældende
anlæg i perioden fra den 1. januar 2019 til den 31. december
2019, anvendes den gennemsnitlige nedsættelse pr. GJ varme,
som har fundet anvendelse i perioden fra den 1. januar 2020 til den
31. december 2020. Beregningen skal foretages på baggrund af
de først anvendte varmepriser. Det er en forudsætning
for anvendelse af 2. pkt., at virksomheden kan dokumentere, at den
har indgået endelig aftale om levering af overskudsvarme
senest den 31. december 2019, og kan dokumentere, at levering af
overskudsvarme fra det pågældende anlæg er
påbegyndt senest den 31. december 2020. Det er endvidere en
forudsætning for anvendelse af 2. pkt., at virksomheden kan
dokumentere, hvilken afgift der gennemsnitligt er betalt pr. GJ
afsat varme, og at virksomheden anmelder dette til told- og
skatteforvaltningen, inden muligheden benyttes. Virksomheden skal
foretage anmeldelsen til told- og skatteforvaltningen senest 1
år efter bestemmelsens ikrafttræden, for at muligheden
kan benyttes. Hvis en virksomhed vælger at beregne
nedsættelsen efter 2. pkt., skal virksomheden benytte denne
opgørelsesmetode for hele kalenderåret. 1.-8. pkt.
finder anvendelse til og med den 31. december 2034.«
3. I
§ 8 indsættes som stk. 15:
»Stk. 15.
Skatteministeren kan fastsætte nærmere regler for
dokumentation mellem virksomhederne og for administrationen af
ordningen om indbetaling af afgift efter stk. 8, 4.-6.
pkt.«
4. § 8 b,
stk. 3 og 4, ophæves.
5. § 8 c,
stk. 3 og 4, ophæves.
6. § 8 d,
stk. 7 og 8, ophæves.
§ 4
I lov om energiafgift af mineralolieprodukter
m.v., jf. lovbekendtgørelse nr. 1118 af 26. september 2014,
som ændret bl.a. ved § 7 i lov nr. 1174 af 5. november
2014, § 7 i lov nr. 1558 af 13. december 2016, § 5 i lov
nr. 331 af 30. marts 2019 og § 4 i lov nr. 1585 af 27.
december 2019 og senest ved § 1 i lov nr. 1586 af 27. december
2019, foretages følgende ændringer:
1. § 9,
stk. 13-15, ophæves.
Stk. 16 og 17 bliver herefter stk. 13 og
14.
2. I
§ 9, stk. 17, 1. pkt., der bliver stk. 14, 1. pkt.,
ændres »efter stk. 16« til: »efter stk.
13«.
3. § 11,
stk. 9, affattes således:
»Stk. 9. I
det omfang en del af det varme vand eller varme, som der ydes
tilbagebetaling for efter stk. 1, stk. 4, 2. pkt., eller stk. 5,
efterfølgende nyttiggøres ved særlige
installationer, der er indrettet til indvinding af varme,
nedsættes den samlede tilbagebetaling efter lov om afgift af
elektricitet, lov om afgift af stenkul, brunkul og koks m.v., lov
om afgift af naturgas og bygas m.v. og denne lov med 24,5 kr. pr.
gigajoule (GJ) varme (2015-niveau). I det omfang varmen
afsættes og varmen leveres af virksomheder, der indgår
i en aftaleordning med Energistyrelsen i relation til
overskudsvarme efter lov om varmeforsyning, udgør
nedsættelsen dog 9,8 kr. pr. GJ varme (2015-niveau) fra det
tidspunkt, hvor der er indgået aftale, og indtil virksomheden
udtræder af aftaleordningen. Virksomheden skal på
forlangende kunne fremvise dokumentation for deltagelse i
aftaleordningen over for told- og skatteforvaltningen.
Foræres varmt vand eller varme, som er omfattet af 1. eller
2. pkt. eller stk. 13, 2. pkt., til varmeforsyningsselskaber, sker
der ingen nedsættelsen af tilbagebetalingen, hvis der
foreligger en aftale mellem varmeleverandøren og
forsyningsselskabet om, at leverancen udelukkende består af
overskudsvarme, at varmen leveres vederlagsfrit, og at
forsyningsselskabet i stedet indbetaler en afgift svarende til den
nedsættelse af tilbagebetalingen, som følger af 1.
eller 2. pkt. eller stk. 13, 2. pkt. Varmeforsyningsselskaber, der
vælger at indbetale afgift på baggrund af oplysninger
fra varmeleverandøren, skal lade sig registrere hos told- og
skatteforvaltningen og føre regnskab over den modtagne
mængde overskudsvarme. Regnskabsmaterialet skal opbevares i 5
år efter regnskabsårets udløb. Varme omfattet af
1., 2. og 4. pkt. og eventuelt forbrug af elektricitet i
varmepumper til nyttiggørelse af overskudsvarme skal
måles hver for sig. Leverandøren af overskudsvarme har
ansvaret for at foretage måling. Hvis disse
varmemængder ikke måles eller nyttiggørelsen har
medført et øget forbrug af brændsler i de
anlæg, hvorfra varmen nyttiggøres, ydes der ikke
tilbagebetaling efter stk. 1, stk. 4, 2. pkt., eller stk. 5. Hvis
nyttiggørelsen sker ved varmepumper omfattet af § 11,
stk. 3, 7. pkt., i lov om afgift af elektricitet, nedsættes
tilbagebetalingen kun for den del af den nyttigg?jorte varme, der
overstiger tre gange elforbruget i varmepumpen. Satserne i 1. og 2.
pkt. reguleres efter § 32 a. For eget forbrug af nyttiggjort
varme, som der kan ydes tilbagebetaling for efter stk. 15, sker der
ingen nedsættelse af tilbagebetalingen.«
4. I
§ 11, stk. 13, indsættes som
2.-9.
pkt.:
»Virksomheder, der afsætter varme fra
et anlæg, der ikke er omfattet af 1. pkt., kan beregne
nedsættelsen af tilbagebetalingen efter stk. 9 som svarende
til den nedsættelse pr. GJ varme, som gennemsnitligt fandt
anvendelse for virksomhedens leverancer af overskudsvarme fra det
pågældende anlæg i perioden fra den 1. januar
2019 til den 31. december 2019. Hvis der ikke er foretaget
leverancer af overskudsvarme fra det pågældende
anlæg i perioden fra den 1. januar 2019 til den 31. december
2019, anvendes den gennemsnitlige nedsættelse pr. GJ varme,
som har fundet anvendelse i perioden fra den 1. januar 2020 til den
31. december 2020. Beregningen skal foretages på baggrund af
de først anvendte varmepriser. Det er en forudsætning
for anvendelse af 2. pkt., at virksomheden kan dokumentere, at den
har indgået endelig aftale om levering af overskudsvarme
senest den 31. december 2019, og kan dokumentere, at levering af
overskudsvarme fra det pågældende anlæg er
påbegyndt senest den 31. december 2020. Det er endvidere en
forudsætning for anvendelse af 2. pkt., at virksomheden kan
dokumentere, hvilken afgift der gennemsnitligt er betalt pr. GJ
afsat varme, og at virksomheden anmelder dette til told- og
skatteforvaltningen, inden muligheden benyttes. Virksomheden skal
foretage anmeldelsen til told- og skatteforvaltningen senest 1
år efter bestemmelsens ikrafttræden, for at muligheden
kan benyttes. Hvis en virksomhed vælger at beregne
nedsættelsen efter 2. pkt., skal virksomheden benytte denne
opgørelsesmetode for hele kalenderåret. 1.-8. pkt.
finder anvendelse til og med den 31. december 2034.«
5. I
§ 11 indsættes som stk. 20:
»Stk. 20.
Skatteministeren kan fastsætte nærmere regler for
dokumentation mellem virksomhederne og for administrationen af
ordningen om indbetaling af afgift efter stk. 9, 4.-6.
pkt.«
6. § 11 b,
stk. 3 og 4, ophæves.
7. § 11 c,
stk. 3 og 4, ophæves.
8. § 11 d,
stk. 7 og 8, ophæves.
§ 5
Skatteministeren fastsætter tidspunktet for
lovens ikrafttræden. Ministeren kan herunder fastsætte,
at dele af loven træder i kraft på forskellige
tidspunkter.
Officielle noter
1)
Loven har som udkast været notificeret i overensstemmelse med
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2015/1535/EU om en
informationsprocedure med hensyn til tekniske forskrifter samt
forskrifter for informationssamfundets tjenester
(kodifikation).