Fremsat den 6. december 2017 af beskæftigelsesministeren (Troels Lund Poulsen)
Forslag
til
Lov om forvaltning og administration af
tilgodehavende feriemidler
Kapitel 1
Formål og
anvendelsesområde
§ 1.
Loven har til formål i forbindelse med overgangen til et nyt
feriesystem, jf. ferielovens § 48, stk. 2, at sikre
lønmodtagernes krav på tilgodehavende feriemidler og
at give arbejdsgiverne mulighed for at beholde de tilgodehavende
feriemidler, indtil de forfalder til betaling.
Stk. 2. Til
sikring af lovens formål oprettes Lønmodtagernes Fond
for Tilgodehavende Feriemidler (fonden) som en særskilt
økonomisk enhed i Lønmodtagernes Dyrtidsfond, der
forestår midlernes indbetaling, forvaltning og
udbetaling.
Stk. 3. Ved
tilgodehavende feriemidler, jf. stk. 1, forstås feriebetaling
opgjort efter § 2.
Stk. 4. Fonden
indtræder ved indberetning efter § 3 i
lønmodtagerens indberettede krav på tilgodehavende
feriemidler, jf. stk. 3, mod arbejdsgiveren, hvorefter
arbejdsgiveren alene kan betale med frigørende virkning til
fonden, og lønmodtageren alene kan rette sit krav mod
fonden. Indtil fonden er indtrådt i lønmodtagerens
indberettede krav på tilgodehavende feriemidler, er kravet et
forhold imellem lønmodtager og arbejdsgiver, som
forældes efter § 4 i forældelsesloven.
Kapitel 2
Opgørelse
og indberetning af tilgodehavende feriemidler
§ 2.
Feriedage og feriebetaling optjent i perioden fra 1. september 2019
til 31. august 2020 efter lov om ferie, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9. oktober 2015, som
ændret ved det samtidigt fremsatte forslag til lov om ferie,
opgøres for hver enkelt lønmodtager pr. den 31.
august 2020.
Stk. 2.
Feriebetalingen beregnes som feriegodtgørelse med 12,5 pct.
af lønnen i optjeningsperioden, jf. § 26 i lov om
ferie, jf. lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9. oktober 2015,
som ændret ved det samtidigt fremsatte forslag til lov om
ferie, jf. dog stk. 3 og 4.
Stk. 3. For en
lønmodtager, der er antaget månedsvis eller for
længere tid, og som i den periode under ansættelsen,
der er nævnt i stk. 1 har haft orlov efter barselsloven, hvor
arbejdsgiveren skal betale delvis løn, beregnes
feriebetalingen for orlovsperioden på grundlag af
lønmodtagerens sædvanlige løn i de seneste 4
uger, hvor fuld løn er udbetalt.
Stk. 4. Har en
lønmodtager med ret til ferie med løn ifølge
kollektiv aftale krav på pensionsbidrag af
feriegodtgørelse ved fratræden, indgår disse
midler i opgørelsen efter stk. 1.
§ 3.
Der skal for hver enkelt lønmodtager ske indberetning til
fonden af tilgodehavende feriemidler opgjort efter § 2 senest
den 31. december 2020. Arbejdsgiver kan ved undskyldelige fejl
gøre indsigelse imod indberetningen på samme
måde som angivet i § 4, stk. 3.
Stk. 2.
Indberetningen foretages af den arbejdsgiver, hos hvem optjeningen
af de tilgodehavende feriemidler er sket. For tilgodehavende
feriemidler, som er indberettet til FerieKonto i henhold til §
28 i lov om ferie, jf. lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9.
oktober 2015, eller som er indberettet til en privat feriekasse i
henhold til en kollektiv overenskomst, foretages indberetningen dog
af henholdsvis FerieKonto og den private feriekasse.
Stk. 3.
Indberetningen skal for hver enkelt lønmodtager indeholde
oplysning om
1) navn og
CPR-nummer eller anden entydig identifikation,
2) det
beløb, de tilgodehavende feriemidler er opgjort til,
samt
3) antallet af
opsparede feriedage.
Stk. 4. Fonden
kan afvise indberetningen, hvis arbejdsgiveren ikke ved
påkrav kan dokumentere, at de tilgodehavende feriemidler er
opgjort i overensstemmelse med § 2.
Stk. 5. Undlader
arbejdsgiver at foretage indberetning i overensstemmelse med stk.
1-4, kan fonden pålægge arbejdsgiveren straks at
indsende de manglende oplysninger. Undlader arbejdsgiver på
trods af pålæg herom at indsende de manglende
oplysninger, kan fonden træffe afgørelse om, at
arbejdsgiveren skal foretage indbetaling af tilgodehavende
feriemidler inden for en frist på fire uger, hvorved
arbejdsgiver mister retten efter § 6, stk. 1, til at beholde
midlerne. Rykkerskrivelsen kan pålægges gebyr.
Stk. 6.
Beskæftigelsesministeren fastsætter nærmere
regler om indberetningen, herunder om dens indhold og form, samt
nærmere regler om opkrævning af et
administrationsbidrag ved indberetning af et krav, der kan afvises
efter stk. 4, herunder om opkrævning af gebyrer for
rykkerskrivelser og niveauet herfor.
Stk. 7.
Beskæftigelsesministeren kan desuden fastsætte
nærmere regler om fremgangsmåden og vilkårene for
sanktioner og håndhævelse i forbindelse med mangelfuld
indberetning af tilgodehavende feriemidler, jf. stk. 5.
§ 4.
Fonden underretter arbejdsgiveren og efterfølgende
lønmodtageren om de indberettede oplysninger m.v., jf.
§§ 3 og 28, stk. 3, 2. pkt.
Stk. 2. Forud
for underretningen af arbejdsgiveren efter stk. 1 skal fonden
undersøge, om arbejdsgiveren har foretaget fuldstændig
indberetning for alle lønmodtagere. Identificerer fonden
lønmodtagere, for hvilke der må antages ikke at
være indberettet oplysninger om tilgodehavende feriemidler,
foretager fonden høring af arbejdsgiveren og
lønmodtageren over den manglende indberetning.
Stk. 3. En
lønmodtager, der er uenig i en opgørelse efter §
3 skal gøre indsigelse til arbejdsgiveren senest den 30.
juni 2025. Ved orientering af fonden om indsigelsen skal
lønmodtageren dokumentere, at lønmodtageren og
arbejdsgiveren er enige om en anden opgørelse af de
tilgodehavende feriemidler eller dokumentere, at
lønmodtageren har foretaget de nævnte skridt i §
35, stk. 2, i lov om ferie, jf. lovbekendtgørelse nr. 1177
af 9. oktober 2015.
§ 5.
FerieKonto og private feriekasser skal til fonden overføre
de tilgodehavende feriemidler, der er indberettet til fonden, jf.
§ 3, stk. 2, 2. pkt., senest den 31. december 2020, jf. dog
stk. 2. Tilgodehavende feriemidler, som en arbejdsgiver har
indberettet til FerieKonto eller en privat feriekasse, men i strid
med reglerne ikke har indbetalt hertil, kan fonden forlange betalt
inden fire uger med tillæg af renter efter § 28, stk. 2,
i lov om ferie, jf. lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9. oktober
2015.
Stk. 2. Senest
den 1. april 2020 skal FerieKonto overføre de feriemidler,
der er indbetalt til FerieKonto for perioden 1. september 2019 til
31. december 2019, til fonden.
Kapitel 3
Arbejdsgivers
betaling
§ 6.
Arbejdsgiver indbetaler i forbindelse med indberetningen efter
§ 3 tilgodehavende feriemidler for hver lønmodtager til
fonden, medmindre arbejdsgiver i forbindelse med indberetningen
tilkendegiver, at denne ønsker at beholde tilgodehavende
feriemidler i virksomheden, indtil de forfalder til betaling efter
§§ 8 og 9, jf. dog § 3, stk. 5, 2. pkt.
Stk. 2. En
arbejdsgiver, der ikke har indbetalt samtlige tilgodehavende
feriemidler til fonden, skal årligt senest den 31. august
bekræfte over for fonden, at arbejdsgiver fortsat vil beholde
ikke forfaldne, tilgodehavende feriemidler i virksomheden, jf. stk.
1.
Stk. 3. En
arbejdsgiver, der ikke har indbetalt samtlige tilgodehavende
feriemidler til fonden, kan til enhver tid frivilligt indbetale en
lønmodtagers tilgodehavende feriemidler tillagt de foretagne
årlige indekseringer, jf. stk. 4 og § 7.
Stk. 4.
Feriemidler, der indbetalt efter stk. 3, indekseres efter § 7.
Indekseringen er forholdsmæssig for perioden fra den seneste
indeksering efter § 7 og frem til og med den måned,
hvori indbetaling finder sted.
Stk. 5. Ved
arbejdsgivers fulde indbetaling af en lønmodtagers
tilgodehavende feriemidler med tillæg af indeksering, jf.
stk. 4 og § 7, ophører arbejdsgivers forpligtelser over
for fonden vedrørende den pågældende
lønmodtager.
§ 7.
Fonden giver arbejdsgiver meddelelse om størrelsen af
indekseringen af de tilgodehavende feriemidler.
Stk. 2.
Beskæftigelsesministeren eller den, som
beskæftigelsesministeren bemyndiger hertil, fastsætter
hvert år senest den 31. maj størrelsen af den
indeksering, arbejdsgiverne skal anvende til at regulere de
tilgodehavende feriemidler, som arbejdsgiverne skal indbetale til
fonden.
Stk. 3.
Beskæftigelsesministeren fastsætter nærmere
regler om fondens meddelelse til arbejdsgiver.
§ 8.
Fonden træffer hvert år inden udgangen af juli
måned afgørelse om, at tilgodehavende feriemidler, som
er udbetalt eller skal udbetales til lønmodtageren i
perioden fra den 1. marts i afgørelsesåret og frem til
udgangen af februar måned i det følgende år, jf.
§ 15, stk. 1, 1. pkt., skal indbetales af arbejdsgiver til
fonden senest den 1. september i afgørelsesåret, jf.
dog § 28, stk. 4. I 2021 træffes endvidere
afgørelse om indbetaling af andre tilgodehavende
feriemidler, som i medfør af § 15, stk. 1, 1. pkt., jf.
§ 15, stk. 5, kan kræves udbetalt den 1. oktober
2021.
Stk. 2. Fonden
træffer hvert år inden udgangen af juli måned
afgørelse om, at tilgodehavende feriemidler, som i perioden
fra den 1. marts i det forudgående år og frem til
udgangen af februar måned i afgørelsesåret er
blevet udbetalt til lønmodtager efter § 15, stk. 2-4,
skal indbetales af arbejdsgiver til fonden senest den 1. september
i afgørelsesåret, jf. dog § 28, stk. 4. I 2021
træffes endvidere afgørelse om indbetaling af
tilgodehavende feriemidler, hvorom fonden inden udgangen af februar
måned 2021 har bestemt, at der skal ske udbetaling efter
§ 15, stk. 2-4, den 1. oktober 2021, jf. § 15, stk.
5.
Stk. 3. Fonden
træffer hvert år inden udgangen af juli måned
afgørelse om, at forholdsmæssig indeksering efter
§ 6, stk. 4, som vedrører perioden fra den 1. juni i
det forudgående år til den 31. maj i
afgørelsesåret, skal indbetales af arbejdsgiver til
fonden senest den 1. september i afgørelsesåret.
§ 9.
Tilgodehavende feriemidler hos arbejdsgiver forfalder uanset §
8 til betaling til fonden senest samtidig med, at arbejdsgivers
virksomhed opløses, ophører eller opgiver den
tilknytning til Danmark, som udløste de registrerede krav
på tilgodehavende feriemidler. Tilgodehavende feriemidler
forfalder i øvrigt ved arbejdsgivers konkurs eller
arbejdsgivers død, såfremt der træffes
afgørelse om insolvensbehandling, eller boet sluttes ved
boudlæg uden skiftebehandling. Arbejdsgiver skal endvidere
indbetale tilgodehavendet ved afvikling af sine aktiviteter.
Stk. 2. I
forbindelse med hel eller delvis overdragelse af en virksomhed kan
overdrager og erhverver i fælleskab meddele fonden, at
erhverver overtager overdragers forpligtelse vedrørende
tilgodehavende feriemidler over for fonden.
§
10. Undlader arbejdsgiver, der ikke har indbetalt
tilgodehavende feriemidler, at tilkendegive, at denne ønsker
at beholde tilgodehavende feriemidler i virksomheden, jf. § 6,
stk. 1, eller at bekræfte, at denne fortsat ønsker at
beholde ikke forfaldne, tilgodehavende feriemidler i virksomheden,
jf. § 6, stk. 2, skal fonden umiddelbart efter fristen for
indberetning, jf. § 3, stk. 1, eller fristen for
bekræftelse jf. § 6, stk. 2, sende en rykkerskrivelse
til den pågældende arbejdsgiver. Foreligger der ikke
svar inden fire uger fra modtagelse af rykkerskrivelsen, forfalder
samtlige tilgodehavende feriemidler hos arbejdsgiveren, medmindre
manglende tilkendegivelse eller rettidig bekræftelse er
undskyldelig og uden betydning for udsigten til, at der vil ske
betaling. Fonden kan fastsætte en frist for dokumentation
heraf. Rykkerskrivelsen kan pålægges gebyr.
Stk. 2. Undlader
arbejdsgiver at indbetale tilgodehavende feriemidler, der er
forfaldne, jf. § 3, stk. 5, 2. pkt., § 5, stk. 1, 2.
pkt., §§ 8 og 9 og § 10, stk. 1, skal fonden,
når dette ikke allerede er sket, sende en rykkerskrivelse til
arbejdsgiver med krav om indbetaling af samtlige tilgodehavende
feriemidler inden fire uger. Kravet om rykkerskrivelse gælder
dog ikke ved forfald som følge af arbejdsgivers konkurs
eller arbejdsgivers død, såfremt der træffes
afgørelse om insolvensbehandling, eller hvor boet sluttes
ved boudlæg uden skiftebehandling. Rykkerskrivelsen kan
pålægges gebyr.
§
11. Beskæftigelsesministeren fastsætter
nærmere regler om arbejdsgivers indbetaling af tilgodehavende
feriemidler efter §§ 3, 5, 6 og 8-10, herunder om de
oplysninger, der skal ledsage indbetalingen.
Stk. 2.
Beskæftigelsesministeren fastsætter nærmere
regler om arbejdsgivers meddelelse til fonden om, at arbejdsgiver
vil beholde ikke forfaldne, tilgodehavende feriemidler i
virksomheden, jf. § 6, stk. 1 og 2.
Stk. 3.
Beskæftigelsesministeren kan fastsætte nærmere
regler om fremgangsmåden og vilkårene for sanktioner og
håndhævelse i forbindelse med mangelfuld indbetaling af
tilgodehavende feriemidler, herunder om hvornår der
foreligger undskyldelighed efter § 10, stk. 1, 2. pkt., samt
om opkrævning af gebyrer for rykkerskrivelser efter § 10
og niveauet herfor.
Kapitel 4
Lønmodtagers krav og årlig
regulering
§
12. Lønmodtagers krav på tilgodehavende
feriemidler efter denne lov omfatter indberettede tilgodehavende
feriemidler, jf. § 3, med tillæg af den årligt
tilskrevne regulering efter § 13, jf. dog § 28, stk.
3.
§
13. Fondens resultat tilskrives én gang årligt
pr. 30. juni de enkelte lønmodtageres tilgodehavende
feriemidler i forhold til deres andel i den samlede formue.
§
14. Fonden oplyser hvert år en saldoopgørelse
af de tilgodehavende feriemidler inklusiv den årlige
regulering, jf. § 13, til hver enkelt lønmodtager,
uanset om de tilgodehavende feriemidler beror hos arbejdsgiver
eller er indbetalt til fonden.
Stk. 2.
Beskæftigelsesministeren fastsætter nærmere
regler om indhold af og formkrav til saldoopgørelser efter
stk. 1.
Kapitel 5
Udbetaling til
lønmodtager
§
15. Fonden udbetaler tilgodehavende feriemidler med
tillæg af årlige reguleringer, jf. § 13, til
lønmodtageren, når lønmodtageren har nået
folkepensionsalderen i henhold til kapitel 1 i lov om social
pension, jf. dog stk. 2-5. Lønmodtageren og fonden kan
aftale, at tilgodehavende feriemidler udbetales på et senere
tidspunkt.
Stk. 2. Fonden
udbetaler efter ansøgning tilgodehavende feriemidler til
lønmodtagere, der har forladt arbejdsmarkedet, når
lønmodtageren
1) har
fået tilkendt førtidspension i henhold til kapitel 3 i
lov om social pension,
2) er
overgået til efterløn i medfør af reglerne i
kapitel 11 a i lov om arbejdsløshedsforsikring,
3) har
fået tilkendt fleksydelse efter kapitel 2 i lov om
fleksydelse,
4) har
fået udbetalt alderspension oprettet som led i et
ansættelsesforhold eller
5) har taget
varigt ophold i udlandet.
Stk. 3. Ved
lønmodtagers død udbetaler fonden tilgodehavende
feriemidler til dødsboet.
Stk. 4. Fonden
skal udbetale tilgodehavende feriemidler til lønmodtagere,
hvis samlede tilgodehavende feriemidler på
indberetningstidspunktet ikke overstiger 1.500 kr.
Stk. 5. Fonden
har ikke pligt til at opfylde krav på udbetaling af
tilgodehavende feriemidler efter stk. 1-4 før den 1. oktober
2021.
Stk. 6. Fonden
kan kræve udbetalte tilgodehavende feriemidler, som
lønmodtageren ikke har krav på, tilbagebetalt.
§
16. Lønmodtagers krav på udbetaling efter
§ 15, stk. 1 og 3, forældes som fordringer omfattet af
forældelseslovens § 4, dog tidligst 5 år efter, at
opgørelsen af lønmodtagerens tilgodehavende
feriemidler er blevet endelig, jf. § 4.
§
17. Beskæftigelsesministeren fastsætter
nærmere regler om udbetaling af tilgodehavende feriemidler,
jf. § 15.
Kapitel 6
Administration
m.v.
§
18. Fonden drives af Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Lønmodtagernes Dyrtidsfond forvalter de tilgodehavende
feriemidler i overensstemmelse med reglerne i kapitel 3, 4 og 5 i
lov om Lønmodtagernes Dyrtidsfond, så de berettigede
lønmodtageres interesser varetages bedst muligt.
Stk. 2. Fondens
forvaltning og administration af midler efter denne lov
indgår i Lønmodtagernes Dyrtidsfonds regnskabs- og
revisionsmæssige forpligtelser efter kapitel 5 i lov om
Lønmodtagernes Dyrtidsfond. Fondens administration og
kapitalforvaltning vedrørende de opsparede feriemidler skal
være specificeret i årsrapporten for
Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
§
19. Driften af fonden varetages med teknisk og administrativ
bistand fra Arbejdsmarkedets Tillægspension. Arbejdsmarkedets
Tillægspension yder bistand på omkostningsdækket
basis. Der indgås en administrationsaftale mellem fonden og
Arbejdsmarkedets Tillægspension.
Stk. 2. Udgifter
til dækning af teknisk og administrativ bistand fra
Arbejdsmarkedets Tillægspension finansieres af bidrag fra de
arbejdsgivere, der indbetaler ATP-bidrag for deres ansatte til
Arbejdsmarkedets Tillægspension. Opkrævning af bidrag
fra arbejdsgiverne sker ved fælles opkrævning sammen
med de øvrige bidrag, som Arbejdsmarkedets
Tillægspension i henhold til lov opkræver fra
arbejdsgiverne. Restancer for betaling kan indgå i den
fælles opkrævning. Øvrige udgifter dækkes
af fonden.
Stk. 3. Sker
indbetaling af bidrag efter stk. 2 ikke rettidigt, skal
arbejdsgiveren betale renter af bidraget fra forfaldsdatoen med den
rentesats, der til enhver tid er fastsat i medfør af §
5 i renteloven.
Stk. 4.
Arbejdsmarkedets Tillægspension har udpantningsret for
betalingsrestancer til en fælles opkrævning, jf. stk.
2. Dette gælder også for renter og
ekspeditionsgebyrer.
Stk. 5. I
tilfælde af fejl under udførelsen af administrationen
bærer arbejdsgiverne, jf. stk. 2, det økonomiske
ansvar. Arbejdsmarkedets Tillægspension har pligt til at
begrænse det økonomiske tab og berigtige fejlen.
Arbejdsmarkedets Tillægspension underretter hurtigst muligt
bestyrelsen for fonden om væsentlige fejl.
Stk. 6.
Beskæftigelsesministeren fastsætter regler om bidragets
størrelse, jf. stk. 2, efter indstilling fra
Arbejdsmarkedets Tillægspensions bestyrelse. Ministeren
fastsætter desuden regler om beregning af bidraget og
nærmere regler om opkrævning af bidraget, modregning og
Arbejdsmarkedets Tillægspensions mulighed for at give
henstand med betaling og eftergive bidrag og renter heraf.
§
20. Fonden kan indhente og behandle oplysninger om
lønmodtagere og arbejdsgivere til brug for administration af
og kontrol med overholdelsen af denne lov, herunder foretage
registersamkøring. Arbejdsgivere, lønmodtagere,
faglige organisationer og a-kasser skal efter anmodning give fonden
alle oplysninger, der er nødvendige for fondens
administration og kontrol efter denne lov.
Stk. 2. Fonden
kan til brug for administration af og kontrol med denne lov
få terminaladgang til oplysninger i indkomstregisteret, jf.
§ 7 i lov om et indkomstregister. Adgangen omfatter alle
oplysninger om indkomst, herunder modtagelse af offentlige ydelser,
løn- og ansættelsesperiode og ferie m.v.
Stk. 3. Fonden
kan indhente nødvendige person- og virksomhedsoplysninger
fra andre offentlige myndigheder i elektronisk form til brug for
administration og kontrol, herunder fra Arbejdsmarkedets
Tillægspension.
Stk. 4. Fonden
kan til brug for administration af denne lov foretage
registersamkøring i kontroløjemed af data fra egne
registre, herunder af data der er indhentet i medfør af stk.
1-3.
Kapitel 7
Beskyttelse af
tilgodehavende feriemidler
§
21. Lønmodtagernes Garantifond sikrer fondens krav
på tilgodehavende feriemidler hos arbejdsgiver efter reglerne
i lov om Lønmodtagernes Garantifond i tilfælde
omfattet af § 3, stk. 5, § 5 og § 10.
Stk. 2.
Lønmodtagernes Garantifond foretager indbetaling af
tilgodehavende feriemidler til fonden. Det er uden betydning, om
betingelserne for udbetaling af de tilgodehavende feriemidler til
lønmodtager er indtrådt.
§
22. Fonden anmelder krav på tilgodehavende feriemidler
til Lønmodtagernes Garantifond snarest efter, at fonden er
blevet bekendt med forhold omfattet af § 3, stk. 5, § 5
og § 10. Fonden vedlægger dokumentation for kravet.
Stk. 2.
Beskæftigelsesministeren kan fastsætte nærmere
regler om fondens anmeldelse af krav til Lønmodtagernes
Garantifond, herunder hvad der kan udgøre dokumentation for
kravet.
§
23. Lønmodtager kan ikke gyldigt overdrage sit krav
på tilgodehavende feriemidler, og kravet kan ikke
gøres til genstand for retsforfølgning.
Kapitel 8
Digital
kommunikation
§
24. Beskæftigelsesministeren kan fastsætte
regler om, at fondens kommunikation med myndigheder, juridiske
personer og borgere skal ske digitalt i forbindelse med varetagelse
af opgaver efter denne lov. Ministeren kan herunder fravige
formkrav i lovgivningen, der er til hinder for digital
kommunikation.
Stk. 2.
Ministeren kan fastsætte regler om, at digitale meddelelser
anses for at være kommet frem, når de er
tilgængelige for modtageren.
Stk. 3.
Beskæftigelsesministeren kan fastsætte regler om
undtagelse fra kravet om digital kommunikation, jf. stk. 1.
Kapitel 9
Tilsyn og
klageadgang
§
25. Beskæftigelsesministeren fører tilsyn med,
at bestyrelsen for fonden udfører sit hverv i
overensstemmelse med lovgivningen, jf. dog stk. 2.
Stk. 2.
Finanstilsynet påser, at Lønmodtagernes Dyrtidsfond
overholder § 18, stk. 1, ved forvaltningen af midlerne.
Reglerne i kapitel 5 a i lov om Lønmodtagernes Dyrtidsfond
finder tilsvarende anvendelse.
§
26. Klage over afgørelser, der er truffet af fonden
efter i denne lov, skal indgives til fonden inden 4 uger fra den
dag, hvor afgørelsen er meddelt. Fonden vurderer, om der er
grundlag for at give klager helt eller delvis medhold. Giver fonden
ikke klageren fuldt ud medhold, sender fonden klagen og
begrundelsen for afgørelsen og genvurderingen videre til
ankenævnet for Arbejdsmarkedets Tillægspension.
Kapitel 10
Straf
§
27. Medmindre højere straf er forskyldt efter anden
lovgivning, straffes med bøde den arbejdsgiver, der uden
rimelig grund undlader at betale tilgodehavende feriemidler efter
§ 6, stk. 1 og 2, og §§ 8 og 9.
Stk. 2. Der kan
pålægges selskaber m.v. (juridiske personer)
strafansvar efter reglerne i straffelovens kapitel 5.
Stk. 3. Der kan
fastsættes bødestraf for overtrædelse af
forskrifter udstedt i henhold til denne lov.
Kapitel 11
Særlig
mulighed for fondsferiedage for nye på arbejdsmarkedet i
2019
§
28. En lønmodtager, som ønsker at benytte sig
af retten efter § 48 a, stk. 3, i lov om ferie, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9. oktober 2015, som
ændret ved det samtidigt fremsatte forslag til lov om ferie,
til at afholde op til 8,3 feriedage optjent i 2019 som
særlige fondsferiedage med feriebetaling fra fonden, skal
indgive ansøgning til fonden herom.
Stk. 2.
Feriebetaling efter stk. 1 udgør 12,5 pct. af
lønindkomsten i optjeningsperioden fra den 1. september 2019
til den 31. december 2019.
Stk. 3.
Udbetaling efter stk. 2 fratrækkes lønmodtagerens krav
mod fonden på tilgodehavende feriemidler efter § 12.
Forud for høring af lønmodtageren efter § 4,
stk. 1, skal fonden undersøge, om lønmodtageren har
fået udbetalt feriebetaling efter stk. 2, som skal
fratrækkes ved opgørelsen af lønmodtagerens
tilgodehavende feriemidler.
Stk. 4.
Udbetaling efter stk. 2 og fradrag efter stk. 3 er uden betydning
for arbejdsgiverens pligt til indberetning, opgørelse og
betaling af tilgodehavende feriemidler efter kapitel 2 og 3.
Fradrag i lønmodtagerens krav på tilgodehavende
feriemidler, jf. stk. 3, skal ikke indgå i opgørelsen
af, hvad arbejdsgiveren skal indbetale til fonden.
Stk. 5.
Feriebetaling efter stk. 2 medregnes ved opgørelsen af den
skattepligtige indkomst i det omfang, den træder i stedet for
ferie med løn eller feriegodtgørelse i
feriekortordninger uden feriekasser. Feriebetalingen medregnes ikke
ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst i det omfang,
den træder i stedet for øvrig feriegodtgørelse.
Udbetalingen som nævnt i 1. pkt. henregnes til A-indkomst,
jf. kildeskattelovens § 43, og medregnes til grundlaget for
arbejdsmarkedsbidrag efter arbejdsmarkedsbidragsloven.
Kildeskattelovens § 49 B finder tilsvarende anvendelse.
Stk. 6.
Beskæftigelsesministeren kan fastsætte nærmere
regler om særlige fondsferiedage, herunder nærmere
regler for opgørelse og afholdelse af fondsferiedage, regler
om lønmodtagerens ansøgning og ansøgningsfrist
ud fra hensyn til bl.a. ferieplanlægning, samt fondens
administration.
Kapitel 12
Ikrafttræden, ændringer i anden
lovgivning og territorial gyldighed
§
29. Loven træder i kraft den 1. januar 2019.
§ 30. I
lov om Lønmodtagernes Dyrtidsfond, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1109 af 9. oktober 2014, som senest
ændret ved § 12 i lov nr. 1549 af 13. december 2016,
foretages følgende ændring:
1. I
§ 1 indsættes som stk. 2:
»Stk. 2.
Lønmodtagernes Dyrtidsfond skal endvidere drive
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler i henhold
til lov om forvaltning og administration af tilgodehavende
feriemidler.«
§ 31. I
lov om Lønmodtagernes Garantifond, jf.
lovbekendtgørelse nr. 686 af 20. juni 2011, som ændret
ved § 7 i lov nr. 1569 af 15. december 2015, foretages
følgende ændringer:
1.
Før § 1 indsættes som ny overskrift:
»Lovens formål«2. I
§ 1 indsættes som stk. 4:
»Stk. 4.
Lønmodtagernes Garantifond skal endvidere sikre
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler efter §§ 8 a-8
c.«
3.
Før § 2 indsættes som ny overskrift:
»Lønmodtagerkrav
m.v.«4. I
§ 5, stk. 1, ændres
»afgørelser om udbetaling fra fonden« til:
»administrationen af denne lov«.
5. I
§ 5, stk. 3, 1. pkt.,
indsættes efter »insolvent arbejdsgiver«:
»samt til brug for administration af og kontrol med
§§ 8 a-8 c«.
6. I
§ 5, stk. 3, 2. pkt., affattes
således:
»Der kan ske samkøring og
sammenstilling af oplysninger fra fondens egne registre, herunder
af oplysninger, der er indhentet efter stk. 1 og 2, til brug for
administration og kontrol efter denne lov.«
7.
Efter § 8 indsættes:
»Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidlers krav
§ 8 a. Lønmodtagernes
Garantifond sikrer Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidlers krav på tilgodehavende feriemidler i de
tilfælde, hvor et krav ikke er indbetalt til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler efter
forfald i henhold til lov om forvaltning og administration af
tilgodehavende feriemidler.
Stk. 2.
Beløbet, jf. stk. 1, omfatter krav på tilgodehavende
feriemidler med indeksering efter § 7 i lov om forvaltning og
administration af tilgodehavende feriemidler. Beløbet, jf.
stk. 1, omfatter endvidere gebyrer efter § 3, stk. 5, og
§ 10 i lov om forvaltning og administration af tilgodehavende
feriemidler. Beløbet, jf. stk. 1, omfatter ikke, hvad der
svarer til en fast afgift på 38 pct. af de tilgodehavende
feriemidler, jf. pensionsbeskatningslovens § 14 B, stk. 2, 2.
pkt.
§ 8 b. Lønmodtagernes
Garantifond foretager udbetaling, når kravet er anmeldt og
dokumenteret over for Lønmodtagernes Garantifond.
§ 8 c. Lønmodtagernes
Garantifond indtræder i Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidlers krav mod arbejdsgiveren.
Stk. 2. Krav
efter stk. 1 skal være påtegnet af Styrelsen for
Arbejdsmarked og Rekruttering, hvis dette er en forudsætning
for, at kravet er eksigibelt i andre EU- og EØS-lande.
Stk. 3. Ved
indbetaling af garantimidler, efter regler fastsat i medfør
af stk. 5, fastsættes en årlig rente, der svarer til
den fastsatte referencesats med tillæg på 5,75 pct. Som
referencesats anvendes den officielle udlånsrente, som
Nationalbanken har fastsat henholdsvis pr. 1. januar og 1. juli det
pågældende år. Renten beregnes fra tidspunktet
for fondens indbetaling til Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler og til indbetaling af garantimidler er
sket. Den maksimale løbetid for en afdragsordning, der
fastsættes med hjemmel i stk. 3, er 3 år.
Stk. 4. Der er
udpantningsret for tilgodehavender efter stk. 1, herunder for
renter, gebyrer og omkostninger, der pålægges efter
loven eller efter regler udstedt i medfør af loven.
Stk. 5.
Beskæftigelsesministeren fastsætter regler om
fremgangsmåden og vilkårene for indbetaling af
garantimidler, gebyr for mangelfuld betaling, omkostninger
forbundet med inddrivelse og mulighederne for henstand og
eftergivelse af sådanne krav mod arbejdsgiveren og dennes bo.
Beskæftigelsesministeren kan efter indstilling fra
Lønmodtagernes Garantifond fastsætte regler om
fremgangsmåden ved opkrævning af garantimidler fra
arbejdsgiveren eller dennes bo, herunder om anvendelse af en
obligatorisk selvbetjeningsløsning.
Arbejdsgivers bidragspligt«
8.
Efter § 9 indsættes:
»Administration, straf
m.v.«»§ 9 a. Staten
indbetaler hvert år i perioden fra 2020 til 2078 et
beløb til delvis dækning af udgifter i
Lønmodtagernes Garantifond.«
9.
Før § 14 indsættes som ny overskrift:
»Ikrafttræden m.v.«§ 32. I
konkursloven, jf. lovbekendtgørelse nr. 11 af 6. januar
2014, som ændret ved § 3 i lov nr. 84 af 28. januar
2014, § 3 i lov nr. 737 af 25. juni 2014, § 16 i lov nr.
573 af 4. maj 2015 og § 3 i lov nr. 550 af 30. maj 2017,
foretages følgende ændring:
1. I
§ 95, stk. 1, indsættes som
nr. 6:
»6)
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler.«
§ 33. I
pensionsbeskatningsloven, jf. lovbekendtgørelse nr. 1088 af
3. september 2015, som ændret senest ved § 14 i lov nr.
688 af 8. juni 2017, foretages følgende ændringer:
1.
Efter § 14 A indsættes før overskriften
før § 15:
Ȥ 14 B Udbetaling af
tilgodehavende feriemidler med tillæg af årlige
reguleringer, jf. § 15 i lov om forvaltning og administration
af tilgodehavende feriemidler, medregnes ved opgørelsen af
den skattepligtige indkomst i det omfang, de hidrører fra
indbetalinger til fonden omfattet af § 19, stk. 5, jf. dog
stk. 2. Øvrige udbetalinger efter § 15 i lov om
forvaltning og administration af tilgodehavende feriemidler
medregnes ikke ved opgørelsen af den skattepligtige
indkomst.
Stk. 2. Krav
på tilgodehavende feriemidler som nævnt i § 8 a,
stk. 2, i lov om Lønmodtagernes Garantifond, som
Lønmodtagernes Garantifond indbetaler til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler efter
§ 8 b i lov om Lønmodtagernes Garantifond, medregnes
ikke til lønmodtagerens skattepligtige indkomst. Af kravet
betaler arbejdsgiveren en afgift på 38 pct. § 38 finder
ikke anvendelse på denne afgift.«
2. I
§ 19 indsættes som stk. 5:
»Stk. 5.
Ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst for en
arbejdstager medregnes ikke beløb, der indbetales af
arbejdsgiveren til Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler efter §§ 6, 8 og 9 i lov om forvaltning og
administration af tilgodehavende feriemidler.«
§ 34. I
pensionsafkastbeskatningsloven, jf. lovbekendtgørelse nr.
1126 af 10. oktober 2014, som ændret ved § 2 i lov nr.
1531 af 27. december 2014, § 3 i lov nr. 1883 af 29. december
2015 og § 8 i lov nr. 1888 af 29. december 2015, foretages
følgende ændringer:
1. I
§ 1, stk. 1, nr. 1, litra b,
indsættes efter »Lønmodtagernes Dyrtidsfond
(LD), «: »herunder i Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler,«.
2. I
§ 1, stk. 2, indsættes som
nr. 14:
»14)
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler.«
3. I
§ 6, stk. 1, ændres »9
og 13« til: »9, 13 og 14«.
4. I
§ 6 indsættes som stk. 9:
»Stk. 9.
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler er ikke
skattepligtig af indeksering efter § 7 i lov om forvaltning og
administration af tilgodehavende feriemidler.«
§ 35. I
arbejdsmarkedsbidragsloven, jf. lov nr. 471 af 12. juni 2009, som
ændret senest ved § 5 i lov nr. 1888 af 29. december
2015, foretages følgende ændring:
1. I
§ 2, stk. 1, indsættes som
nr. 6:
»6)
Udbetalinger som nævnt i pensionsbeskatningslovens § 14
B, stk. 1, 1. pkt.«
§ 36. I
kildeskatteloven, jf. lovbekendtgørelse nr. 117 af 29.
januar 2016, som ændret bl.a. ved § 3 i lov nr. 1884 af
29. december 2015 og senest ved § 11 i lov nr. 688 af 8. juni
2017, foretages følgende ændringer:
1. I
§ 43, stk. 2, litra f,
indsættes efter »Indkomstskattepligtige udbetalinger
som nævnt i«: »§ 14 B,«.
2. I
§ 49 A, stk. 2, indsættes
som nr. 13:
»13)
Udbetalinger som nævnt i pensionsbeskatningslovens § 14
B, stk. 1, 1. pkt.«
3. I
49 B, stk. 1, 1. pkt., ændres
»og 12« til: », 12 og 13«.
§
37. Loven gælder ikke for Færøerne og
Grønland.
Bemærkninger til lovforslaget
Almindelige bemærkninger
Indholdsfortegnelse
1. | Indledning | 2. | Lovforslaget | | 2.1. | Oprettelse af fonden og
anvendelsesområde | | | 2.1.1. | Gældende ret | | | 2.1.2. | Udvalgets overvejelser og forslag | | | 2.1.3. | Beskæftigelsesministeriets
overvejelser og den foreslåede ordning | | 2.2. | Opgørelse og indberetning af
tilgodehavende feriemidler | | | 2.2.1. | Gældende ret | | | 2.2.2. | Udvalgets overvejelser og forslag | | | 2.2.3. | Beskæftigelsesministeriets
overvejelser og den foreslåede ordning | | 2.3. | Indbetaling af tilgodehavende
feriemidler | | | 2.3.1. | Gældende ret | | | 2.3.2. | Udvalgets overvejelser og forslag | | | | 2.3.2.1. | Likviditetssikring i virksomhederne | | | | 2.3.2.2. | Forrentning af tilgodehavende feriemidler
hos arbejdsgiverne | | | | 2.3.2.3. | Opkrævning af tilgodehavende
feriemidler hos arbejdsgiverne | | | | 2.3.2.4. | Sikkerhed for lønmodtagernes
midler | | | 2.3.3. | Beskæftigelsesministeriets
overvejelser og den foreslåede ordning | | 2.4. | Lønmodtagers krav på
tilgodehavende feriemidler | | | 2.4.1. | Gældende ret | | | 2.4.2. | Udvalgets overvejelser og forslag | | | 2.4.3. | Beskæftigelsesministeriets
overvejelser og den foreslåede ordning | | 2.5. | Udbetaling til lønmodtager af
tilgodehavende feriemidler | | | 2.5.1. | Gældende ret | | | 2.5.2. | Udvalgets overvejelser og forslag | | | 2.5.3. | Beskæftigelsesministeriets
overvejelser og den foreslåede ordning | | 2.6. | Administration m.v. | | | 2.6.1. | Gældende ret | | | 2.6.2. | Udvalgets overvejelser og forslag | | | 2.6.3. | Beskæftigelsesministeriets
overvejelser og den foreslåede ordning | | 2.7. | Beskyttelse af tilgodehavende
feriemidler | | | 2.7.1. | Gældende ret | | | 2.7.2. | Udvalgets overvejelser og forslag | | | | 2.7.2.1. | Lønmodtagernes Garantifond | | | 2.7.3. | Beskæftigelsesministeriets
overvejelser og den foreslåede ordning | | 2.8. | Omgåelse | | | 2.8.1. | Gældende ret | | | 2.8.2. | Udvalgets overvejelser og forslag | | | 2.8.3. | Beskæftigelsesministeriets
overvejelser og den foreslåede ordning | | 2.9. | Særlig mulighed for fondsferiedage
for nye på arbejdsmarkedet i 2019 | | | 2.9.1. | Gældende ret | | | 2.9.2. | Udvalgets overvejelser og forslag | | | 2.9.3. | Beskæftigelsesministeriets
overvejelser og den foreslåede ordning | | 2.10. | Ændringer i lov om
Lønmodtagernes Garantifond og konkursloven | | | 2.10.1. | Gældende ret | | | 2.10.2. | Udvalgets overvejelser og forslag | | | | 2.10.2.1. | Bidrag til dækning af udgifter i
Lønmodtagernes Garantifond | | | 2.10.3. | Beskæftigelsesministeriets
overvejelser og den foreslåede ordning | | 2.11. | Ændringer i skattelovgivningen | | | 2.11.1. | Gældende ret | | | 2.11.2. | Udvalgets overvejelser og forslag | | | | 2.11.2.1. | Den skattemæssige behandling af
lønmodtagernes tilgodehavende | | | | | 2.11.2.1.1. | Beskatning af lønmodtagere | | | | | 2.11.2.1.2. | Vedrørende fastlæggelse af
fast afgift | | | | | 2.11.2.1.3. | Arbejdsgivers fradrag | | | | 2.11.2.2. | Beskatningen af afkastet i
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler | | | 2.11.3. | Skatteministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | | | 2.11.3.1. | Den skattemæssige behandling af
lønmodtagernes tilgodehavende | | | | 2.11.3.2. | Beskatningen af afkastet i
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler | 3. | Økonomiske og administrative
konsekvenser for det offentlige | | 3.1. | Konsekvenser for offentlige finanser | | | 3.1.1. | Direkte virkninger af en ny
ferieordning | | | | 3.1.1.1. | Selskabsskat af erhvervslivets
forøgede renteudgifter som følge af
likviditetstab | | | | 3.1.1.2. | Beskatning af lønmodtagernes
gevinst | | | 3.1.2. | Midlertidige virkninger knyttet til
overgangsordningen | | | | 3.1.2.1. | Direkte skatter og tilbageløb | | | | 3.1.2.2. | Samlet saldovirkning | | | | 3.1.2.3. | Forslag til kompensation af
arbejdsgiverne | 4. | Økonomiske og administrative
konsekvenser for erhvervslivet m.v. | | 4.1. | Økonomiske konsekvenser for
erhvervslivet m.v. | | | 4.1.1. | Lønmodtagernes Garantifond | | 4.2. | Administrative konsekvenser for
erhvervslivet m.v. | 5. | Administrative konsekvenser for
borgerne | 6. | Miljømæssige
konsekvenser | 7. | Forholdet til EU-retten | 8. | Hørte myndigheder og organisationer
m.v. | 9. | Sammenfattende skema |
|
1. Indledning
Formålet med lovforslaget er
at etablere en fond, der vil skulle administrere den
overgangsordning, der er foreslås i § 49, stk. 2, i det
samtidig fremsatte forslag til lov om ferie.
Regeringen (Venstre, Liberal
Alliance og Konservative) og aftalepartierne (Socialdemokratiet,
Dansk Folkeparti, Alternativet, Radikale Venstre, og Socialistisk
Folkeparti) indgik den 31. oktober 2017 aftale om en ny ferielov.
Aftalepartierne er enige i Ferielovsudvalgets betænkning nr.
1568/2017 om ny ferielov og overgang til samtidighedsferie i sin
helhed og udmønter på den baggrund de lovforslag og
forslag til følgelovgivning, som indgår i udvalgets
betænkning med følgende hovedpunkter:
• Samtidighedsferie for alle,
også nyansatte og tilbagevendte på arbejdsmarkedet.
• Flytning af ferieåret
og indførelse af en ny ferieafholdelsesperiode.
• Fortsat to former for
feriebetaling.
• Et enkelt feriesystem
baseret på almene og fælles løsninger.
• En ansvarlig overgangsordning med fokus på
lønmodtagernes feriemønster og arbejdsgivernes
likviditet.
Det fremgår af den politiske
Aftale om at alle lønmodtagere skal have ret til betalt
ferie - ny ferieordning med samtidighedsferie, at aftalepartierne
er enige om, at det i forlængelse af Ferielovsudvalgets
anbefaling til en ny ferielov med overgang til samtidighedsferie er
nødvendigt med en overgangsordning, der reducerer det
likviditetstab, som arbejdsgiverne vil opleve ved indførelse
af samtidighedsferie.
Ifølge aftalepartierne skal
overgangsordningen desuden sikre, at samtlige lønmodtagere
overgår til samtidighedsferie på samme tid,
således at virksomhederne alene skal administrere én
ferieordning. Der skal være en passende lang periode fra
vedtagelse af en ny ferielov med samtidighedsferie til lovens
ikrafttræden, således at arbejdsmarkedets parter
får mulighed for at tilpasse overenskomsterne.
Overgangsordningen skal derudover
blandt andet tage højde for, at feriemønsteret i den
nuværende ferieordning så vidt muligt kan opretholdes i
overgangsåret, samt at lønmodtagerne bevarer deres ret
til den feriebetaling, som de har optjent.
Aftalepartierne er enige om, at der
oprettes en fond til forvaltning og administration af
lønmodtagernes tilgodehavende feriemidler, hvor de
tilgodehavende feriemidler udbetales ved lønmodtagerens
pension, eller når lønmodtageren forlader
arbejdsmarkedet.
Lovforslaget har sammen med det
samtidig fremsatte forslag til lov om ferie til formål at
udmønte den politiske aftale om en ny ferielov, som
aftalepartierne ønsker gennemført i indeværende
folketingsår.
For en nærmere beskrivelse af
aftalen om ny ferielov i øvrigt henvises der til det
nævnte lovforslag.
Med lovforslaget indføres en
ny lov, der har til formål at sikre, at den beskrevne
overgangsordning, der foreslås i det samtidig fremsatte
forslag til lov om ferie, vil kunne gennemføres ansvarligt
og med fokus på arbejdsgivernes likviditet og
lønmodtagernes ret til den feriebetaling, de har
optjent.
2. Lovforslaget
2.1. Oprettelse af
fonden og anvendelsesområde
2.1.1. Gældende ret
Efter § 7 i den gældende
ferielov optjener lønmodtagerne fem ugers betalt ferie pr.
kalenderår til afholdelse i ferieåret, som løber
fra den 1. maj året efter optjeningsåret til den 30.
april i det næstfølgende år.
Så længe
lønmodtageren er i ansættelse, vil
lønmodtageren løbende optjene ny ferie frem til det
tidspunkt, hvor lønmodtageren forlader arbejdsmarkedet.
På det tidspunkt vil lønmodtageren få udbetalt
den ferie, som ikke er afholdt, jf. ferielovens § 30, stk. 1.
Lønmodtagere forlader arbejdsmarkedet f.eks. ved
pensionering eller ved fraflytning til udlandet. I de
tilfælde, hvor en lønmodtager ophører i
én ansættelse, men fortsætter i en ny
ansættelse, vil lønmodtageren kunne få optjente
feriepenge udbetalt via FerieKonto, når vedkommende holder
ferie hos den nye arbejdsgiver, jf. ferielovens § 29. Desuden
vil der i særlige tilfælde være mulighed for at
få udbetalt feriegodtgørelse, når
lønmodtageren ikke er i et ansættelsesforhold og ikke
modtager visse offentlige ydelser.
I den eksisterende ferieordning
påvirkes lønmodtagerens ret til at afholde ferie med
betaling således som udgangspunkt kun af forskydningen mellem
optjening og afholdelse af betalt ferie ved indtræden
på arbejdsmarkedet, samt når lønmodtageren
forlader arbejdsmarkedet. Derudover vil der i forbindelse med
længerevarende, midlertidigt fravær fra arbejdsmarkedet
være situationer, hvor lønmodtageren igen vil skulle
optjene ret til betalt ferie, før denne kan afholdes.
2.1.2. Udvalgets
overvejelser og forslag
Udvalget foreslår i sin
betænkning, at der indføres samtidighedsferie. Konkret
foreslås en model for samtidighed, hvor ferien optjenes i
ferieåret fra den 1. september til den 31. august året
efter og afholdes samtidig, men med en forlænget
afholdelsesperiode til den 31. december. Ferie optjenes
således over en periode på et år, men kan
afholdes over en periode på 16 måneder.
Som led i udvalgets forslag om samtidighedsferie, har udvalget
overvejet, hvordan overgangen til et nyt feriesystem kan ske.
Udvalget bemærker, at ved overgangen til en ny ferieordning
med samtidighed, vil lønmodtageren have optjent ferie efter
de gældende regler, som endnu ikke er afholdt, og på
overgangstidspunktet samtidig begynde at optjene ny ferie, som kan
afholdes løbende i takt med optjeningen. Det vil
medføre, at en lønmodtager ville kunne optjene to
års - i alt ti ugers - ferie til samtidig afholdelse i det
første år med samtidighedsferie. Figur 1 nedenfor
viser, hvordan den ferie, der optjenes efter de gældende
regler, vil være i "overskud", når lønmodtageren
får ret til at holde den ferie, der bliver optjent med
samtidighedsferie.
Figur 1. Lønmodtagerens ferieret ved overgangen til
samtidighedsferie
![Figur 1. Lønmodtagerens ferieret ved overgangen til samtidighedsferie](/RIPics/20171/BE7456/BE7456_4_0.png)
Udvalget bemærker, at det vil
have stor betydning for samfundsøkonomien og for
arbejdsgivernes likviditet, hvis der skal ske betaling af op til ti
ugers ferie i løbet af ét år. Udvalget
anfører på den baggrund, at det er nødvendigt
at overveje en overgangsordning, som tager højde herfor.
Desuden er det ifølge udvalget afgørende, at
feriemønsteret i den nuværende ferieordning så
vidt muligt kan opretholdes i overgangsåret, samt at
lønmodtagerne bevarer deres ret til den feriebetaling, som
de har optjent.
Udvalget har overvejet en
overgangsordning, som sikrer, at der som udgangspunkt skal
være fem ugers betalt ferie til rådighed for
lønmodtageren i overgangsåret, og at den
feriebetaling, der optjenes forud for overgangsåret, kommer
til udbetaling til lønmodtageren. Samtidig skal
lønmodtagerne ifølge udvalgets overvejelser i videst
muligt omfang have mulighed for at fastholde deres eksisterende
feriemønster.
Udvalgets overvejelser om en
overgangsordning berører desuden et overordnet princip om at
søge økonomisk balance, herunder for arbejdsgiverne,
hvilket samtidig indebærer, at udvalget anbefaler, at den
enkelte arbejdsgiver skal kunne beholde den tilgodehavende
feriebetaling indtil udbetalingen til lønmodtageren.
I henhold til udvalgets
overvejelser vil en overgangsordning betyde, at ferie optjent i det
sidste år efter de gældende regler hensættes
indtil det tidspunkt, hvor lønmodtageren efter
gældende regler ville få udbetalt sin ikke-afholdte
ferie, dvs. ved lønmodtagerens afgang fra arbejdsmarkedet.
Udvalgets overvejelser går desuden på, at
lønmodtagernes feriemidler skal sikres mod f.eks.
arbejdsgivers konkurs frem til udbetalingen, og at der i den
mellemliggende periode skal ske en forrentning af de hensatte
midler. Udvalget foreslår, at der oprettes en særlig
fond, der får til opgave at forvalte og administrere de
tilgodehavende feriemidler.
Fonden etableres som en
særskilt enhed under Lønmodtagernes Dyrtidsfond, som
varetager fondens opgaver med administrativ og teknisk bistand fra
Arbejdsmarkedets Tillægspension (ATP), der således
får til opgave at stå for den daglige drift af
fonden.
Udvalget foreslår, at
Lønmodtagernes Dyrtidsfond selv vil skulle stå for
kapitalforvaltning af de tilgodehavende feriemidler, der er
indbetalt til fonden.
Fonden kaldes
"Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler"
(fonden).
Der henvises til
betænkningens s. 177-182.
2.1.3. Beskæftigelsesministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Beskæftigelsesministeriet
bemærker vigtigheden i, at der i forbindelse med overgangen
til samtidighedsferie, hvor der ville kunne ske optjening af op til
ti ugers ferie til afholdelse i løbet af
overgangsåret, lægges vægt på betydningen
af dette for samfundsøkonomien og for arbejdsgivernes
likviditet. Det er derfor nødvendigt at overveje en
overgangsordning, som tager højde herfor.
Beskæftigelsesministeriets
overvejelser om en overgangsordning berører ligesom udvalget
et overordnet princip om at søge økonomisk balance.
Ministeriet er enig i udvalgets anbefaling om, at den enkelte
arbejdsgiver skal kunne beholde den tilgodehavende feriebetaling
indtil udbetalingen til lønmodtageren.
Desuden er det af afgørende
betydning, at hele den feriebetaling, der optjenes i løbet
af overgangsåret, kommer til udbetaling til
lønmodtageren.
På den baggrund er
Beskæftigelsesministeriet enig i udvalgets overvejelser og
forslag.
Der henvises til lovforslagets
§ 1 og bemærkningerne hertil.
2.2. Opgørelse og indberetning af tilgodehavende
feriemidler
2.2.1. Gældende ret
Der er tale om oprettelse af en ny
fond, hvortil der skal opgøres og indberettes tilgodehavende
feriemidler. Der er ikke i dag regulering heraf.
2.2.2. Udvalgets
overvejelser og forslag
Udvalget foreslår, at den
enkelte arbejdsgiver på tidspunktet for overgangen til en ny
ferieordning den 1. september 2020 vil skulle opgøre det
skyldige beløb for hver enkelt af arbejdsgiverens ansatte
for perioden fra den 1. september 2019 til den 31. august 2020.
Der skal ske opgørelse af de
skyldige beløb for både ansatte med løn under
ferie og for ansatte med feriegodtgørelse i
garantiordninger. For løn under ferie opgøres
beløbet som feriegodtgørelse med 12,5 pct. efter de
gældende regler.
For ansatte med
feriegodtgørelse hos FerieKonto indbetaler arbejdsgiveren
eventuelle udeståender til FerieKonto, som opgør den
enkelte lønmodtagers samlede tilgodehavende hos FerieKonto
og indberetter beløbet til fonden.
For lønmodtagere, hvor en
såkaldt feriekasse står for administrationen af en
feriekortordning, opgør feriekassen den enkelte
lønmodtagers samlede tilgodehavende og indberetter
beløbet til fonden.
Fonden skal orientere
arbejdsgiverne og lønmodtagerne om deres individuelle
opgjorte beløb.
Udvalgets forslag indebærer,
at når fonden har modtaget en indberetning, vil fonden skulle
underrette den enkelte arbejdsgiver om de samlede indberetninger,
som arbejdsgiveren har foretaget for hver enkelt
lønmodtager, som har tilgodehavende feriemidler til gode hos
arbejdsgiveren.
Herefter vil fonden skulle
underrette den enkelte lønmodtager om den indberetning af
tilgodehavende feriemidler, der er foretaget for den enkelte
lønmodtager.
Udvalget foreslår, at fonden
først vil skulle indtræde i lønmodtagerens krav
mod arbejdsgiveren, når fonden er blevet gjort bekendt med
kravet og dets størrelse. Fonden vil således
først indtræde i lønmodtagers krav ved
indberetning. Det betyder, at det fortsat vil være
lønmodtagerens ret at gøre krav på
tilgodehavende feriemidler, der ikke er indberettet til fonden,
gældende over for arbejdsgiveren.
Der henvises til
betænkningens s. 181-182.
2.2.3. Beskæftigelsesministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Beskæftigelsesministeriet er
enig i udvalgets overvejelser og forslag.
Der henvises til lovforslagets
§§ 2-5 og bemærkningerne hertil.
2.3. Indbetaling af
tilgodehavende feriemidler
2.3.1. Gældende ret
Der er tale om oprettelse af en ny
fond, hvortil arbejdsgiver, FerieKonto og private feriekasser skal
indbetale tilgodehavende feriemidler. Der er ikke i dag regulering
heraf.
2.3.2. Udvalgets
overvejelser og forslag
Udvalget foreslår, at
arbejdsgiverne vil skulle indbetale tilgodehavende feriemidler for
hver lønmodtager til fonden i forbindelse med indberetningen
af midlerne til fonden.
2.3.2.1. Likviditetssikring i virksomhederne
Det overordnede princip om at
søge balance, herunder for arbejdsgiverne, indebærer,
at udvalget foreslår, at arbejdsgiverne vil få mulighed
for at beholde de opsparede feriemidler som likviditet i
virksomhederne, således at de først skal indbetale
feriemidlerne, når lønmodtageren når
folkepensionsalderen, forlader arbejdsmarkedet af
helbredsmæssige årsager eller ved fraflytning til
udlandet - på samme måde som efter de gældende
regler, jf. ferielovens § 30.
Arbejdsgiveren kan på ethvert
tidspunkt vælge at indbetale det skyldige beløb for en
lønmodtager til fonden, herunder ved ordningens start.
Indbetalingen frigør arbejdsgiveren fra
betalingsforpligtelsen overfor fonden.
Udvalget foreslår, at midler,
der er indbetalt til FerieKonto og private feriekasser efter den
gældende ferielov, indbetales til fonden senest den 31.
december 2020.
Der henvises til
betænkningens s. 183.
2.3.2.2. Forrentning af tilgodehavende feriemidler hos
arbejdsgiverne
Udvalget foreslår, at
arbejdsgivere, der har valgt at beholde opsparede feriemidler som
likviditet i virksomhederne, vil skulle forrente det skyldige
beløb med en årlig lønindeksreguleringssats
svarende til lønudviklingen, indtil beløbet
indbetales, hvilket senest sker på det tidspunkt, hvor
lønmodtageren skal have beløbet udbetalt. Dette vil
være, når lønmodtageren når
folkepensionsalderen eller forlader arbejdsmarkedet f.eks. som
følge af førtidspension, efterløn, udbetaling
af en alderspension oprettet som led i et ansættelsesforhold
eller ved fraflytning til udlandet.
Udvalget foreslår, at den
årlige lønindeksering tilskrives af fonden og
opgøres på baggrund af de seneste oplysninger om den
årlige faktiske lønudvikling. Det foreslås, at
fastlæggelse af lønudviklingen følger DA's
strukturstatistik. Der anvendes én fælles
procentregulering af de skyldige beløb.
I det omfang lønmodtagerens
arbejdsgiver har indbetalt de tilgodehavende feriemidler til
fonden, påhviler det fonden at forrente midlerne.
Forrentningen vil afhænge af det årlige resultat af
kapitalforvaltningen i Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Lønmodtagernes Dyrtidsfond vil skulle forvalte midlerne
inden for rammerne af den gældende lov om
Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Den årlige tilskrivning til
en lønmodtagers saldoopgørelse vil være den
samlede forrentning på baggrund af arbejdsgivernes
tilskrivning med lønudviklingen, samt fondens
investeringsafkast af de indbetalte midler, med fradrag af
administrations- og forvaltningsomkostninger m.v. Det samlede
beløb vil på baggrund af saldoopgørelsen hos
fonden blive fordelt mellem alle lønmodtagere i forhold til
deres andel i den samlede formue. Alle lønmodtagere vil
årligt modtage oplysning om deres saldoopgørelse hos
fonden via ATP.
2.3.2.3. Opkrævning af tilgodehavende feriemidler hos
arbejdsgiverne
Såfremt en arbejdsgiver har
valgt at beholde opsparede feriemidler som likviditet i
virksomhederne, foreslår udvalget, at fonden vil skulle
opkræve det skyldige beløb hos arbejdsgiveren,
når en lønmodtagers tilgodehavende feriemidler er
forfaldet til udbetaling fra fonden. Der henvises til pkt. 2.4.
nedenfor.
Udvalget foreslår, at fondens
opkrævning hos arbejdsgiver sker én gang årligt
via ATP. Opkrævningen skal indeholde opgørelse af
arbejdsgiverens udestående efter indbetaling og
indeksering.
Udvalget foreslår, at
arbejdsgivere, der har valgt at beholde tilgodehavende feriemidler
som likviditet i virksomhederne, under alle omstændigheder
vil skulle indbetale de tilgodehavende feriemidler til fonden i
tilfælde, hvor arbejdsgivers virksomhed ophører,
opløses eller opgiver tilknytningen til Danmark.
Der vil være
administrationsudgifter m.v. forbundet med driften af fonden. ATP's
udgifter til teknisk og administrativ bistand til fonden
dækkes af arbejdsgiverne. Øvrige udgifter til fondens
administration og kapitalforvaltning dækkes af
investeringsresultatet fra kapitalforvaltningen i fonden.
Der henvises til
betænkningens s. 182-184.
2.3.2.4. Sikkerhed
for lønmodtagernes midler
For at sikre lønmodtagerens
tilgodehavende i virksomhederne foreslår udvalget, at fonden
træder ind i lønmodtagerens krav overfor
arbejdsgiveren, og at Lønmodtagernes Garantifond
dækker det indberettede beløb, samt den indeksering
som arbejdsgiveren skylder fonden i tilfælde af konkurs eller
anden manglende betaling fra arbejdsgiver. Dette forslag vil
medføre krav om ændringer af lov om
Lønmodtagernes Garantifond samt konkursloven. Der henvises
til pkt. 3.1. nedenfor.
Det forudsættes af udvalget,
at alle arbejdsgivere - som det fremgår af de gældende
regnskabsregler - skal opgøre de tilgodehavende feriemidler
som enten en kortfristet eller langfristet gældsforpligtelse
i arbejdsgiverens regnskab, afhængigt af det forventede
udbetalingstidspunkt.
Udvalget foreslår, at i
forbindelse med eventuelle virksomhedsoverdragelser kan erhverver
og overdrager i fællesskab meddele fonden, at erhverver
overtager overdragers forpligtelse vedrørende de
tilgodehavende feriemidler.
Det foreslås derudover, at de
tilgodehavende feriemidler og forrentningen heraf omfattes af de
samme regler ved konkurs som skyldige ferieforpligtelser efter
gældende ret. Det betyder, at de tilgodehavende feriemidler -
ligesom ferie med løn og ferietillæg,
feriegodtgørelse m.v. - vil skulle være dækket
af konkurslovens lønprivilegium og Lønmodtagernes
Garantifond.
Der henvises til
betænkningens s. 184-185.
2.3.3. Beskæftigelsesministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Beskæftigelsesministeriet er
enig i udvalgets overvejelser og forslag.
Beskæftigelsesministeriet har
i sine overvejelser om indbetaling af de tilgodehavende feriemidler
til fonden lagt vægt på flere forhold. Det har blandt
andet været afgørende, at arbejdsgivernes likviditet
bliver sikret, samtidig med at lønmodtagernes feriemidler
sikres i videst muligt omfang.
Beskæftigelsesministeriet har
noteret sig udvalgets overvejelser i forhold til arbejdsgivernes
mulighed for at beholde de tilgodehavende feriemidler som
likviditet i virksomhederne, således at midlerne som
hovedregel først skal indbetales, når
lønmodtageren når folkepensionsalderen.
I den forbindelse har
Beskæftigelsesministeriet desuden noteret sig udvalgets
overvejelser om, at virksomheder, der har valgt at beholde de
tilgodehavende feriemidler, vil skulle forrente det skyldige
beløb med en årlig lønindeksreguleringssats,
indtil beløbet indbetales. For så vidt angår
allerede indbetalte feriemidler, påhviler det fonden at
forrente de tilgodehavende feriemidler.
Som nævnt er det
afgørende for Beskæftigelsesministeriet, at
lønmodtagernes tilgodehavende feriemidler sikres i
tilstrækkelig grad. Beskæftigelsesministeriet er derfor
enig med udvalget i, at Lønmodtagernes Garantifond
dækker de beløb, der er indberettet til fonden,
herunder den indeksering som arbejdsgiverne skylder, i
tilfælde af konkurs eller anden manglende betaling fra
arbejdsgiver.
Der henvises til lovforslagets
§§ 6-11 og bemærkningerne hertil.
2.4. Lønmodtagers krav på tilgodehavende
feriemidler
2.4.1. Gældende ret
Der er tale om oprettelse af en ny
fond, der skal dække lønmodtageres krav på
tilgodehavende feriemidler. Der er ikke i dag regulering heraf.
2.4.2. Udvalgets
overvejelser og forslag
Udvalget foreslår, at
arbejdsgiver, på tidspunktet for overgangen til en ny
ferieordning den 1. september 2020, for hver enkelt af
arbejdsgiverens ansatte vil skulle opgøre krav på
tilgodehavende feriemidler for perioden fra den 1. september 2019
til den 31. august 2020. Der skal ske opgørelse af de
skyldige beløb for både ansatte med løn under
ferie og for ansatte med feriegodtgørelse i
garantiordninger. For løn under ferie opgøres
beløbet som feriegodtgørelse med 12,5 pct. efter de
gældende regler.
For ansatte med
feriegodtgørelse hos FerieKonto indbetaler arbejdsgiveren
eventuelle udeståender til FerieKonto, som opgør den
enkelte lønmodtagers samlede tilgodehavende hos
FerieKonto.
For lønmodtagere, hvor en
såkaldt feriekasse står for administrationen af en
feriekortordning, vil der også ske indbetaling af det
opgjorte beløb til fonden umiddelbart efter
opgørelsen. Fonden skal orientere lønmodtagerne om
deres individuelle opgjorte beløb.
Udvalget foreslår, at
arbejdsgivere, der har valgt at beholde tilgodehavende feriemidler
i virksomheden, vil skulle forrente det skyldige beløb med
en årlig lønindeksreguleringssats svarende til
lønudviklingen, indtil beløbet indbetales, hvilket
senest sker på det tidspunkt, hvor lønmodtageren skal
have beløbet udbetalt. Dette vil være, når
lønmodtageren når folkepensionsalderen eller f.eks.
forlader arbejdsmarkedet som følge af førtidspension,
efterløn, udbetaling af en alderspension oprettet som led i
et ansættelsesforhold eller ved fraflytning til udlandet.
Den årlige
lønindeksering tilskrives af fonden og opgøres
på baggrund af de seneste oplysninger om den årlige
faktiske lønudvikling. Det foreslås, at
fastlæggelse af lønudviklingen følger DA's
strukturstatistik. Der anvendes én fælles
procentregulering af de skyldige beløb.
Udvalget foreslår desuden, at
det, i det omfang lønmodtagerens arbejdsgiver har indbetalt
de tilgodehavende feriemidler til fonden, påhviler fonden at
forrente midlerne. Forrentningen vil afhænge af det
årlige resultat af kapitalforvaltningen i
Lønmodtagernes Dyrtidsfond. Lønmodtagernes
Dyrtidsfond vil skulle forvalte midlerne inden for rammerne af den
gældende lov om Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Udvalget foreslår
således, at lønmodtagernes krav på
tilgodehavende feriemidler årligt vil skulle tilskrives den
samlede forrentning på baggrund af arbejdsgivernes
tilskrivning med lønudviklingen, samt fondens
investeringsafkast af de indbetalte midler, med fradrag af
administrations- og forvaltningsomkostninger m.v. Det samlede
beløb vil blive fordelt mellem alle lønmodtagere i
forhold til deres andel i den samlede formue. Tilskrivningen vil
fremgå af en saldoopgørelse, som alle
lønmodtagere årligt vil modtage fra fonden via
ATP.
Der henvises til
betænkningens s. 181-182 og 183-184.
2.4.3. Beskæftigelsesministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Beskæftigelsesministeriet er
enig i udvalgets overvejelser og forslag.
Beskæftigelsesministeriet er
herunder enig i, at lønmodtagernes krav på
tilgodehavende feriemidler årligt vil skulle tilskrives den
samlede forrentning på baggrund af arbejdsgivernes
tilskrivning med lønudviklingen, samt fondens
investeringsafkast af de indbetalte midler, med fradrag af
administrations- og forvaltningsomkostninger m.v. Det samlede
beløb vil blive fordelt mellem alle lønmodtagere i
forhold til deres andel i den samlede formue på baggrund af
saldoopgørelsen hos fonden.
Det vil efter
Beskæftigelsesministeriets vurdering medføre, at
lønmodtagernes krav på tilgodehavende feriemidler
forvaltes på en forsvarlig måde frem til
udbetalingen.
Der henvises til lovforslagets
§§ 12-14 og bemærkningerne hertil.
2.5. Udbetaling til
lønmodtager af tilgodehavende feriemidler
2.5.1. Gældende ret
Der er tale om oprettelse af en ny
fond, der skal udbetale lønmodtageres krav på
tilgodehavende feriemidler. Der er ikke i dag regulering heraf.
2.5.2. Udvalgets
overvejelser og forslag
Udvalget foreslår, at der
foretages automatisk udbetaling ved opnået
folkepensionsalder, og at der efter ansøgning kan foretages
udbetaling, når lønmodtageren får tildelt
førtidspension, efterløn eller fleksydelse, når
lønmodtageren får udbetalt arbejdsmarkedspension,
eller når lønmodtageren tager varigt ophold i
udlandet.
2.5.3. Beskæftigelsesministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Beskæftigelsesministeriet er
enig i udvalgets overvejelser og forslag.
Beskæftigelsesministeriet
bemærker i den anledning, at der i forbindelse med
udmøntning af lovforslaget skal laves en teknisk
løsning i samarbejde med ATP og SKAT, der sikrer, at
udbetalingen af tilgodehavende feriemidler ikke indgår i
indtægtsgrundlaget for folkepension eller
førtidspension.
Der henvises til lovforslagets
§§ 15-17 og bemærkningerne hertil.
2.6. Administration
m.v.
2.6.1. Gældende ret
Der er tale om oprettelse af en ny
fond, der skal forvalte, administrere og udbetale
lønmodtageres krav på tilgodehavende feriemidler. Der
er ikke i dag regulering heraf.
2.6.2. Udvalgets
overvejelser og forslag
Udvalget foreslår, at der
oprettes en særlig fond "Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler" (fonden), der får til opgave at
forvalte og administrere de tilgodehavende feriemidler.
Fonden etableres som en
særskilt enhed under Lønmodtagernes Dyrtidsfond, som
varetager fondens opgaver med administrativ og teknisk bistand fra
ATP, der således får til opgave at stå for den
daglige drift af fonden.
Udvalget foreslår, at
Lønmodtagernes Dyrtidsfond vil være ansvarlig for
fonden, men som administrator vil ATP tegne den del af fonden, som
arbejdsgivere og lønmodtagere kommer i kontakt med.
Fonden vil ved overgangen til
samtidighedsferie modtage arbejdsgivernes indberetninger af
tilgodehavende feriemidler, som skal kontrolleres og godkendes af
lønmodtagerne. Indberetningen sker via ATP. Indbetalte
beløb overføres til kapitalforvaltning i
Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Fonden skal herefter foretage
automatisk udbetaling af det opgjorte beløb reguleret med
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds afkast til den enkelte
lønmodtager, når den pågældende når
folkepensionsalderen, og i øvrigt efter ansøgning
foretage udbetaling på et tidligere tidspunkt, når
visse betingelser er opfyldt. Udbetalingen sker via ATP.
Fonden skal desuden opkræve
det skyldige beløb hos arbejdsgiveren. Opkrævningen
sker én gang årligt via ATP. Opkrævningen skal
indeholde opgørelse af arbejdsgiverens udestående
efter indbetaling og indeksering.
Der vil være
administrationsudgifter m.v. forbundet med driften af fonden. ATP's
udgifter til teknisk og administrativ bistand til fonden
dækkes af arbejdsgiverne.
Øvrige udgifter til fondens
administration og kapitalforvaltning dækkes af
investeringsresultatet fra kapitalforvaltningen i fonden.
Der henvises til
betænkningens s. 182-183.
2.6.3. Beskæftigelsesministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Beskæftigelsesministeriet er
enig i udvalgets overvejelser og forslag.
Beskæftigelsesministeriet
bemærker i den anledning, at det følger af den
politiske Aftale om at alle lønmodtagere skal have ret til
betalt ferie - ny ferieordning med samtidighedsferie, at
aftalepartierne er enige om, at der oprettes en fond til
forvaltning og administration af lønmodtagernes
tilgodehavende feriemidler, hvor de tilgodehavende feriemidler
udbetales ved lønmodtagerens pension, eller når
lønmodtageren forlader arbejdsmarkedet.
Der henvises til lovforslagets
§§ 18-20 og bemærkningerne hertil.
2.7. Beskyttelse af
tilgodehavende feriemidler
2.7.1. Gældende ret
Der er tale om oprettelse af en ny
fond, der skal dække lønmodtageres krav på
tilgodehavende feriemidler. Der er ikke i dag regulering heraf.
2.7.2. Udvalgets
overvejelser og forslag
2.7.2.1. Lønmodtagernes Garantifond
For at sikre lønmodtagerens
tilgodehavende i virksomhederne, foreslår udvalget, at fonden
træder ind i lønmodtagerens krav overfor
arbejdsgiveren, og at Lønmodtagernes Garantifond
dækker det indberettede beløb samt den indeksering,
som arbejdsgiveren skylder fonden, i tilfælde af konkurs
eller anden manglende betaling fra arbejdsgiver.
Udvalget bemærker, at dette
forslag vil medføre krav om ændringer af lov om
Lønmodtagernes Garantifond samt konkursloven.
Det har alternativt været
overvejet, at lønmodtager bevarer kravet, indtil
arbejdsgiver har indbetalt til fonden. Dette vil imidlertid blandt
andet medføre, at arbejdsgiverne vil skulle indbetale
feriemidlerne til fonden, før fonden vil kunne udbetale til
lønmodtager. Det vil medføre administration enten i
form af enkeltopkrævninger eller ved en samlet
opkrævning, at alle indbetalingerne vil skulle ske forud og
dermed for alle disse uden ét års regulering. Der
lægges op til, at arbejdsgiverne skal indbetale én
gang årligt den 1. september. Beløbet vil bestå
af de tilgodehavende feriemidler, som forfalder til betaling i
perioden fra marts i opkrævningsåret til februar
året efter. Det vil betyde, at når arbejdsgiveren
indbetaler de forfaldne tilgodehavende feriemidler for det
pågældende år den 1. september, vil en del af
beløbet allerede være udbetalt til
lønmodtagerne i den første halvdel af perioden og den
resterende del af beløbet vil blive udbetalt til de
berørte lønmodtagere i den anden halvdel af
perioden.
Udvalget foreslår, at hvis
arbejdsgiveren ikke indbetaler en lønmodtagers
tilgodehavende feriemidler i henhold til afgørelse om, at
arbejdsgiveren skal indbetale de pågældende midler, vil
Lønmodtagernes Garantifond skulle dække kravet og
søge det inddrevet.
Det foreslås derudover, at de
tilgodehavende feriemidler og forrentningen heraf omfattes af de
samme regler ved konkurs som skyldige ferieforpligtelser efter
gældende ret. Det betyder, at de tilgodehavende feriemidler -
ligesom ferie med løn og ferietillæg,
feriegodtgørelse m.v. - vil skulle være dækket
af konkurslovens lønprivilegium og Lønmodtagernes
Garantifond.
Der henvises til
betænkningens s. 184-185.
2.7.3. Beskæftigelsesministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Beskæftigelsesministeriet er
enig i udvalgets overvejelser og forslag.
Der henvises til lovforslagets
§§ 18-20 og bemærkningerne hertil.
2.8. Omgåelse
2.8.1. Gældende ret
Der er tale om oprettelse af en ny
fond, der skal dække lønmodtageres krav på
tilgodehavende feriemidler. Der er ikke i dag regulering heraf.
2.8.2. Udvalgets
overvejelser og forslag
Adgangen til udbetalinger fra
fonden kan medføre en risiko for misbrug eller
omgåelse af ordningen.
Udvalget er opmærksomt
på disse risici, og det forudsættes, at fondens
administration og bestyrelse løbende vurderer, om ordningen
misbruges eller forsøges misbrugt, og om der er behov for
tiltag i den forbindelse.
Udvalget foreslår, at fonden
kan afvise en indberetning, hvis arbejdsgiveren ikke ved
påkrav kan dokumentere, at de tilgodehavende feriemidler er
opgjort i overensstemmelse med de foreslåede regler om
opgørelse og indberetning.
Forslaget indebærer, at hvis
fonden bliver opmærksom på, at en indberetning har til
formål at misbruge eller omgå fonden, vil fonden kunne
afvise den pågældende indberetning. Formålet
hermed er at mindske risikoen for, at der sker omgåelse med
krav på tilgodehavende feriemidler, som vil kunne betyde, at
der sker uretmæssige udbetalinger fra fonden. Det
bemærkes i den anledning, at handlinger, der har til
formål at misbruge eller omgå fonden, efter
omstændighederne vil kunne være strafbare efter
straffeloven.
2.8.3. Beskæftigelsesministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Beskæftigelsesministeriet er
enig i udvalgets overvejelser og forslag.
Beskæftigelsesministeriet er
ligesom udvalget opmærksomt på, at adgangen til
udbetalinger fra fonden kan medføre en risiko for misbrug
eller omgåelse af ordningen.
Beskæftigelsesministeriet er
enig i de foranstaltninger, udvalget foreslår med henblik
på at mindske risikoen for, at der sker omgåelse med
krav på tilgodehavende feriemidler.
Der henvises til lovforslagets
§ 3, stk. 4, og
bemærkningerne hertil.
2.9. Særlig
mulighed for fondsferiedage for nye på arbejdsmarkedet i
2019
2.9.1. Gældende ret
Der er tale om en ny særlig
mulighed for fondsferiedage for nye på arbejdsmarkedet i
2019. Der er ikke i dag regulering heraf.
2.9.2. Udvalgets
overvejelser og forslag
Udvalget har gjort sig overvejelser
om, at der i overgangsåret vil være en særlig
problemstilling for nye (og tilbagevendte) på
arbejdsmarkedet, idet en gruppe af disse vil kunne opleve
først at kunne afholde optjent betalt ferie senere, end de
ville kunne efter de gældende regler. De vil til
gengæld efter ikrafttrædelse af en ny ferielov have
fuld samtidighedsferie og dermed kunne holde deres ferie tidligere
end i dag.
Udvalget bemærker, at der vil
være en mindre gruppe af lønmodtagere med
begrænset tilknytning til arbejdsmarkedet i 2019 (nye og
tilbagevendte), der vil få mindre ferie i sommeren 2020, end
efter den gældende ferielov. F.eks. vil en
lønmodtager, der starter på arbejdsmarkedet i en
stilling den 1. september 2019 få indefrosset al ferie
optjent i 2019, hvor vedkommende efter den gældende ferielov
ville have kunnet afholde op til 8,3 feriedage med betaling fra den
1. maj 2020, jf. forslaget til overgangsbestemmelse i § 48 a,
stk. 1, i den gældende ferielov. En lønmodtager, der
ansættes f.eks. 1. august 2019, vil således få
indefrosset den ferie, der optjenes i perioden 1.
september-31.december 2019, og vil kun kunne afholde de 2,08 dage,
der optjenes i august 2019, i perioden 1. maj-31.august 2020. Efter
de gældende regler ville den pågældende have
kunnet afholde op til 10,4 betalte feriedage i perioden fra den 1.
maj 2020.
Udvalget foreslår, at denne
gruppe skal have mulighed for at kunne afholde betalte feriedage i
perioden fra 1. maj 2020 til 30. september 2020. Gruppen af
lønmodtagere, der er omfattet af ordningen, afgrænses
til lønmodtagere, der 1) optjener ret til indefrysning af
feriemidler i perioden fra 1. september 2019 frem til 31. december
2019, og 2) i perioden fra 1. januar til 31. august 2019 optjener
ret til mindre end 8,3 betalte feriedage, herunder personer der
ingen ansættelse og dermed ingen optjening har forud for den
1. september 2019. Hvad der optjenes i perioden fra 1. januar 2019
til 31. august 2019 skal være mindre end 8,3 feriedage for,
at en lønmodtager kan blive omfattet af ordningen om
særlige fondsferiedage - om optjeningen sker f.eks. fra 1.
juni til 31. august eller fra 1. marts til 31. maj er uden
betydning.
Udvalget foreslår yderligere,
at lønmodtagere ansat fra den 1. september 2019 i
løbet af 2020 vil kunne afholde 8,3 "fondsferiedage" med
betaling optjent efter den gældende ferielov. Fondsferiedage
dækker over, at der ikke er tale om feriebetaling svarende
til ferielovens opgørelser, men en fremskudt udbetaling af
tilgodehavende feriemidler. Gruppen vil desuden kunne optjene 8,3
feriedage efter den nye ferielov, hvor der i 2020 vil kunne
afholdes 6,2 dage af disse. Samlet set vil de omfattede
lønmodtagere kunne afholde 14,5 feriedage med betaling i
2020, hvor de gældende regler giver mulighed for 8,3
feriedage. Det bemærkes, at det, der optjenes i perioden 1.
januar - 31. august 2019, udløser ferie i perioden fra 1.
maj 2020 til 31. august 2020, uanset om muligheden for
fondsferiedage udnyttes eller ej. Det betyder, at man kan afholde
op til 8,3 fondsferiedage samt op til 8,3 almindelige feriedage med
betaling i perioden 1. maj - 31. august 2020.
Udbetalingen til brug for
fondsferiedage foreslås at svare til 12,5 pct. af den
opgjorte lønindkomst i perioden og følge
opgørelsen af tilgodehavende feriemidler. Antallet af dage
og opgørelsen af betalingen vil blive foretaget af fonden
på baggrund af oplysninger i eIndkomst og hos ATP. Ordningen
forudsætter således ikke nye eller yderligere
indberetninger fra arbejdsgiver til eIndkomst.
Afholdelse og varsling vil
følge den gældende ferielovs regler, dog således
at det tilpasses perioden for afholdelse af fondsferiedage m.v.
Ordningen indebærer heller ikke i øvrigt yderligere
ferierettigheder i forhold til den gældende ferielov.
Det vil være frivilligt for
lønmodtageren at benytte sig af den foreslåede
ordning. Ønsker en lønmodtager at benytte sig af
ordningen, skal denne give besked til fonden. Det foreslås,
at lønmodtageren vil skulle rette henvendelse til fonden
vedrørende opgørelse af mulig ret til betalte
fondsferiedage pr. 1. maj 2020. Ansøgningstidspunktet
fastlægges ud fra hensyn til ferieplanlægning og
fondens administration.
Udbetaling til brug for de betalte
fondsferiedage vil ske fra fonden. Fonden vil i den forbindelse
kunne anvende overførte midler fra FerieKonto. Det praktiske
arbejde med fondsferiedage forestås af ATP, som yder teknisk
bistand til fonden.
Fonden vil skulle fratrække
det udbetalte beløb fra opgørelsen af
lønmodtagerens tilgodehavende i fonden. Der vil
således for lønmodtageren være et mindre
beløb til forrentning i fonden.
Arbejdsgiveren vil som for de
øvrige tilgodehavende feriemidler skulle indbetale disse til
fonden, senest ved lønmodtagerens fratræden fra
arbejdsmarkedet. Det fulde beløb vil fortsat blive
indekseret hos arbejdsgiveren frem til indbetaling til fonden.
Der henvises til
betænkningens s. 179 og 190-191.
2.9.3. Beskæftigelsesministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Beskæftigelsesministeriet er
enig i udvalgets overvejelser og forslag.
Skatteministeriet bemærker,
at udbetalingen af fondsferiedage vil være
arbejdsmarkedsbidragspligtig og vil skulle medregnes ved
opgørelsen af den skattepligtige indkomst i det omfang,
feriebetalingen træder i stedet for ferie med løn
eller feriegodtgørelse i feriekortordninger uden
feriekasser, henset til at der er tale om en fremrykket udbetaling
af tilgodehavende feriemidler fra fonden. Udbetalingen af
fondsferiedage undergives således den samme
skattemæssige behandling som udbetalinger fra fonden i
forbindelse med lønmodtagerens afgang fra arbejdsmarkedet.
Fonden vil således skulle indeholde arbejdsmarkedsbidrag og
kildeskat af udbetalingen på baggrund af
lønmodtagerens skattekort.
Hvis fondsferiedagene træder
i stedet for feriegodtgørelse under FerieKontosystemet eller
feriegodtgørelse fra en feriekasse, vil udbetalingen derimod
være skatte- og arbejdsmarkedsbidragsfri, idet udbetalingen
af fondsferiedage undergives den samme skattemæssige
behandling som udbetalinger fra fonden i forbindelse med
lønmodtagerens afgang fra arbejdsmarkedet. Det sikres
dermed, at der ikke indeholdes skat to gange af den samme indkomst,
idet arbejdsgiveren i forbindelse med indbetalingen til FerieKonto
eller feriekasse vil skulle indeholde A-skat og
arbejdsmarkedsbidrag.
Det bemærkes, at der -
når fondsferiedagene træder i stedet for
feriegodtgørelse under FerieKontosystemet eller
feriegodtgørelse fra en feriekasse - ved opgørelsen
af fondsferiedagene vil skulle tages højde for, at
udbetalingen er skatte- og arbejdsmarkedsbidragsfri. Det
foreslås, at beskæftigelsesministeren kan
fastsætte nærmere regler om beregningen af
feriebetalingen knyttet til fondsferiedage, herunder om denne
korrektion.
Der henvises til lovforslagets
§ 28 og bemærkningerne hertil.
2.10. Ændringer i lov om Lønmodtagernes
Garantifond og konkursloven
2.10.1. Gældende ret
Efter § 1, stk. 1, i lov om
Lønmodtagernes Garantifond sikrer fonden
lønmodtageres krav på løn m.v. i tilfælde
af konkurs, arbejdsgivers død, såfremt der
træffes afgørelse om insolvensbehandling eller boet
sluttes ved boudlæg uden skiftebehandling, ved virksomhedens
ophør, såfremt det godtgøres, at arbejdsgiveren
er ude af stand til at betale kravet, eller under arbejdsgiverens
rekonstruktionsbehandling.
Efter konkurslovens kapitel 10
dækkes krav mod et konkursbo efter en særlig
rækkefølge (konkursordenen). Efter gældende ret
omfatter privilegiet i konkurslovens § 95, stk. 1, nr. 1-4,
krav på løn m.v., krav på erstatning for
afbrydelse af arbejdsforholdet, krav på godtgørelse og
krav på feriegodtgørelse.
2.10.2. Udvalgets
overvejelser og forslag
Udvalget bemærker, at
overgangsordningens fondsmodel forudsætter, at der er
sikkerhed for, at de tilgodehavende feriemidler faktisk
tilgår Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler, således at fonden får de fornødne
midler til at betale lønmodtagernes krav.
På den baggrund
foreslår udvalget i tilknytning til fondsmodellen
følgende ændringer i lov om Lønmodtagernes
Garantifond og konkursloven:
Når Lønmodtagernes
Fond for Tilgodehavende Feriemidler ikke kan få betaling fra
en arbejdsgiver af forfaldne krav på tilgodehavende
feriemidler omfattet af ordningen, kan fonden kræve betaling
af Lønmodtagernes Garantifond. Der er ingen
beløbsmaksimering af Lønmodtagernes Garantifonds
garanti overfor fonden. Lønmodtagernes Garantifond
indtræder i Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidlers krav mod arbejdsgiver. Udvalget foreslår, at der
indsættes bestemmelser herom i lov om Lønmodtagernes
Garantifond.
Efter konkurslovens § 95, stk.
1, er der fortrinsret i konkursboet for følgende krav:
1) Krav på
løn og andet vederlag for arbejde i skyldnerens tjeneste,
som er forfaldet i tidsrummet fra 6 måneder før
fristdagen indtil konkursdekretets afsigelse. Tilsvarende
gælder krav ifølge en uforrentet opsparingsordning
(frit valg-ordning), jf. stk. 3, der kræves udbetalt i samme
tidsrum, eller som, uanset at kravet er optjent før
konkursdekretets afsigelse, først kræves udbetalt
efter dette tidsrum.
2) Krav på
erstatning for afbrydelse af arbejdsforholdet, men dog ikke
erstatning for krav på løn og andet vederlag, som
ville være forfaldet mere end 6 måneder før
fristdagen.
3) Krav på
godtgørelse, for så vidt opsigelsen eller afbrydelsen
af arbejdsforholdet har fundet sted inden for de sidste 6
måneder før fristdagen.
4) Krav på
feriegodtgørelse.
5) Krav som
nævnt i nr. 1-3 for længere tid tilbage end angivet i
disse bestemmelser, såfremt fordringshaveren efter
skifterettens skøn har søgt kravet gennemført
uden ugrundet ophold, men ikke har kunnet nå at foretage et
udlæg, der opretholdes i forhold til konkursboet.
Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidlers krav på tilgodehavende
feriemidler mod arbejdsgiver foreslås tillagt
konkursprivilegium ved indsættelse af nyt nr. 6 herom i
konkurslovens § 95, stk. 1.
Når Lønmodtagernes
Garantifond betaler Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidlers krav mod arbejdsgiver, vil Lønmodtagernes
Garantifond dermed indtræde i fondens privilegerede krav i
konkursboet. Det følger allerede af konkurslovens § 99,
at man ved overførelse af et privilegeret krav bevarer
privilegiet. Når det foreslås eksplicit at medtage
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav i
konkurslovens § 95, skyldes det primært, at kravet
på tilgodehavende feriemidler er en særlig type krav,
og at der ikke må kunne rejses tvivl om, hvorvidt denne type
krav er omfattet af konkurslovens § 95.
Som følge af kravets
særlige karakter foreslås privilegiet ikke betinget af,
at Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler har
forfulgt kravet uden ugrundet ophold. Privilegium vil dog fortsat
kunne nægtes efter konkurslovens § 95, stk. 2, for den
del af fondens krav, som udgøres af krav fra
nærtstående ansatte, hvis dette er rimeligt begrundet
som følge af den nærtståendes arbejds- og
lønvilkår og eventuelle økonomiske interesse i
virksomheden.
Det bemærkes, at
lønmodtagerens krav mod Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler alene er afhængig af, at kravet er
omfattet af ferieloven og registreret i fonden. Det bemærkes
endvidere, at Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidlers krav på dækning hos Lønmodtagernes
Garantifond alene er afhængig af, at betingelserne for, at
Lønmodtagernes Garantifond skal dække
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav er
opfyldt, jf. forslagets § 21, stk. 1. Begrænsningen i
konkurslovens § 95, stk. 2, er således kun af betydning
for konkursboets dækning af Lønmodtagernes
Garantifonds regreskrav. Der kan altså tænkes en
situation, hvor Lønmodtagernes Garantifond ikke kan
gøre regres mod konkursboet, fordi lønmodtagerens
krav, som først Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler og dernæst Lønmodtagernes
Garantifond er indtrådt i, er optjent under
omstændigheder som angivet i konkurslovens § 95, stk.
2.
Der er i udvalget enighed om, at
dette konkursprivilegium ikke skal være underlagt nogen
beløbsbegrænsning, heller ikke hvis en sådan
måtte blive indført for andre privilegerede
lønkrav m.v. omfattet af konkurslovens § 95 som
foreslået i Konkursrådets betænkning nr.
1555/2015 om ansattes retsstilling under insolvensbehandling. Der
er tale om et krav af ganske særegen karakter, som er optjent
af lønmodtagerne, og som arbejdsgiverne via fondsordningen
får mulighed for også i den samlede kreditormasses
interesse at beholde i op til 60 år.
Der henvises til
betænkningens s. 416-417.
2.10.2.1. Bidrag
til dækning af udgifter i Lønmodtagernes
Garantifond
Udvalget foreslår, at den
varige forbedring af den offentlige saldo samt det skønnede
provenu fra pensionsafkastskatten tilbageføres til
arbejdsgiverne som kompensation for arbejdsgivernes merudgifter.
Forslaget indebærer, at de private arbejdsgivere kompenseres
fuldt ud for deres merudgifter frem til 2040. Udvalget
foreslår blandt andet, at kompensationen til de private
arbejdsgivere ydes ved, at staten indbetaler et årligt
beløb som bidrag til dækning af udgifterne i
Lønmodtagernes Garantifond og dækker dermed de
merudgifter i Lønmodtagernes Garantifond, der følger
af en ny ferieordning.
De økonomiske konsekvenser
af udvalgets forslag i forhold til kompensationen fremgår af
pkt. 3.1.2.3. nedenfor.
Der henvises til
betænkningens s. 198-199.
2.10.3. Beskæftigelsesministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
Beskæftigelsesministeriet er
enig i udvalgets overvejelser og forslag.
Som det fremgår af pkt.
2.2.1. ovenfor, foreslår udvalget, at der oprettes en fond
med det formål at forvalte og administrere
lønmodtagernes tilgodehavende feriemidler.
Som det fremgår af pkt.
2.6.2. ovenfor, foreslår udvalget, at Lønmodtagernes
Dyrtidsfond vil skulle drive fonden.
På den baggrund
foreslår Beskæftigelsesministeriet at udvide
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds opgaver, således at det i
lov om Lønmodtagernes Dyrtidsfond fremgår, at
Lønmodtagernes Dyrtidsfond vil få til opgave at
stå for driften af Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler.
Der henvises til lovforslagets
§§ 30-32 og bemærkningerne hertil.
2.11. Ændringer i skattelovgivningen
2.11. 1. Gældende
ret
Lønmodtagere, der modtager feriegodtgørelse fra
FerieKonto, en feriekasse eller en feriekortordning uden
feriekasser, er skattepligtige af feriegodtgørelsen i
optjeningsåret. Lønmodtagere, der holder ferie med
løn, er skattepligtige af lønnen, når den
udbetales.
Arbejdsgiverne har som udgangspunkt ikke fradrag for udgifter,
før de afholdes. Det gælder både
feriegodtgørelse og løn under ferie. Efter fast
praksis kan arbejdsgiverne vælge at foretage fradrag for
stigninger i forpligtelsen til at betale løn under ferie,
dvs. at de allerede vil kunne foretage fradraget, når
lønmodtagerens ret til ferie med løn optjenes.
Der er ikke skatteregler, der særligt regulerer
indbetalinger til og udbetalinger fra Lønmodtagernes Fond
for Tilgodehavende Feriemidler eller afkastet af fondens midler,
idet der er tale om en ny fond, der skal dække
lønmodtageres krav på tilgodehavende feriemidler.
2.11.2. Udvalgets overvejelser og forslag
2.11.2.1. Den
skattemæssige behandling af lønmodtagernes
tilgodehavende
2.11.2.1.1. Beskatning af lønmodtagere
Lønmodtagere, der modtager
feriegodtgørelse, er efter gældende ret skattepligtige
af feriegodtgørelsen i optjeningsåret, hvilket
også vil gælde den feriegodtgørelse, der via
FerieKonto overføres til fonden, og feriegodtgørelse
i feriekortordninger med feriekasser. Arbejdsgiveren indeholder i
disse tilfælde A-skat af feriegodtgørelsen, så
feriegodtgørelsen vil, ligesom i dag, kun i begrænset
omfang påvirke lønmodtagerens
årsopgørelse. For lønmodtagere, der modtager
feriegodtgørelse som anført ovenfor, vil det
således være nettomidler, der indbetales til fonden.
Når lønmodtageren når folkepensionsalderen eller
opfylder en af de øvrige betingelser for udbetaling af de
tilgodehavende feriemidler, udbetaler fonden det opgjorte
beløb reguleret med den samlede årlige tilskrivning
skattefrit til lønmodtageren. Udbetalingen vil således
ikke påvirke eventuelle indkomstafhængige
overførsler til modtageren i udbetalingsåret.
Udvalget foreslår som led i
kompensationsforslaget for arbejdsgiverne, jf. pkt. 3.1.2.3.
nedenfor, at arbejdsgivere med feriekortordninger uden feriekasser
får mulighed for at behandle disse midler på samme
måde som ferie med løn, dvs. som bruttomidler. Dette
skal sikres i skattelovgivningen. Dermed vil det som udgangspunkt
alene være indbetalinger fra FerieKonto og indbetalinger fra
feriekasser, der er registreret som nettobeløb i fonden.
For lønmodtagere, der har
ret til ferie med løn, tages der udgangspunkt i, at denne
gruppe bliver skattepligtige på udbetalingstidspunktet af de
tilgodehavende feriemidler i forbindelse med, at
lønmodtageren forlader arbejdsmarkedet, også selvom de
tilgodehavende feriemidler for denne gruppe regnes som 12,5 pct. af
den ferieberettigede løn ligesom ved fratræden. Det
skal i den forbindelse sikres i skattelovgivningen, at
lønmodtagerne hverken beskattes af de tilgodehavende
feriemidler i overgangsåret eller i forbindelse med, at
arbejdsgiveren senere overfører beløbet til fonden,
men først på udbetalingstidspunktet, jf. princippet
for arbejdsgiverindbetalinger til pensionsordninger, hvorefter
arbejdsgivers pensionsindbetalinger ikke medregnes til
lønmodtagerens skattepligtige indkomst.
For lønmodtagere, der har
ret til ferie med løn, vil det herefter være
bruttomidler, der overføres til fonden. Når
lønmodtageren når folkepensionsalderen eller opfylder
en af de øvrige betingelser for udbetaling af de
tilgodehavende feriemidler, udbetaler fonden det opgjorte
beløb reguleret med den samlede årlige tilskrivning
til lønmodtageren og indeholder A-skat. Der vil
således være tale om skattepligtig indkomst, som vil
påvirke beregningen af eventuelle indkomstafhængige
overførsler i udbetalingsåret.
Modellen sikrer den størst
mulige ligestilling mellem lønmodtagere med
bruttotilgodehavender og lønmodtagere med
nettotilgodehavender. For personer, hvor skattesatsen er den samme
på tidspunktet for overgangen til samtidighedsferie,
henholdsvis på pensioneringstidspunktet, vil det udbetalte
beløb være det samme for brutto- såvel som for
nettomodtagere.
Der vil derudover være
enkelte lønmodtagere, som på grund af arbejdsgivers
konkurs m.v. vil kunne få indbetalt tilgodehavende
feriemidler til fonden af Lønmodtagernes Garantifond. I
disse tilfælde vil der være tale om en indbetaling af
"nettomidler", idet det foreslås, at Lønmodtagernes
Garantifond ikke dækker den udestående skat. Det er i
den forbindelse et ønske, at personer, hvis tilgodehavende
feriemidler indbetales til fonden af Lønmodtagernes
Garantifond, ikke bliver modregnet i eventuel offentlig ydelse, der
er indkomstafhængig. Dette skyldes hensynet til, at
lønmodtageren først vil modtage en udbetaling ved
pensionering, og dermed ikke reelt har en indtægt i det
år, hvor beløbet indbetales til fonden.
Dette ønske medfører,
at der ikke er mulighed for, at indeholdelse af skat sker på
baggrund af lønmodtagerens aktuelle skatteforhold med
anvendelse af den pågældendes trækprocent, da det
skatteteknisk vil svare til, at de tilgodehavende feriemidler var
blevet udbetalt til lønmodtageren og dermed ikke til fonden,
hvilket vil betyde, at lønmodtageren vil skulle beskattes af
de tilgodehavende feriemidler på dækningstidspunktet.
Det skyldes, at det indeholdte skattebeløb af feriemidlerne
ikke kan holdes adskilt fra andre indeholdte skattebeløb i
det berørte år. Indkomstbeskatning på
dækningstidspunktet vil dermed påvirke beregningen af
offentlige ydelser for de berørte personer. Desuden vil der
kunne opstå restskat for de berørte personer i det
aktuelle år.
Denne problemstilling kan
håndteres ved, at der i de situationer, hvor
Lønmodtagernes Garantifond dækker fondens krav, sker
beskatning efter en model med en fast afgift, som giver en ensartet
behandling af alle lønmodtagere i disse situationer, samt
sikrer, at det indbetalte beløb ikke påvirker
personens grundlag for beregning af offentlige ydelser i det
pågældende år. Deraf følger, at udbetaling
fra fonden til lønmodtageren til sin tid er skattefri.
2.11.2.1.2. Vedrørende fastlæggelse af fast
afgift
Skatteministeriet har oplyst, at
den gennemsnitlige trækprocent er ca. 38 pct. Denne
skattesats svarer til trækprocenten for en skatteyder i en
kommune med en landsgennemsnitlig kommune- og kirkeskat, der
herudover betaler bundskat og sundhedsbidrag, men ikke topskat af
indkomsten, som i øvrigt er fritaget for
arbejdsmarkedsbidrag.
På den baggrund
foreslås det, at Lønmodtagernes Garantifond i alle
dækningssituationer alene dækker et nettobeløb
opgjort som 62 pct. af kravet mod arbejdsgiver. Dermed sker der en
endelig afregning af skatten med en fast afgift på 38 pct.
Fradraget (afgiften) på 38 pct. indberettes af
Lønmodtagernes Garantifond til SKAT. Beløbet skal
overgå til SKAT som et krav mod arbejdsgiveren med de
inddrivelsesmuligheder, som SKAT har for skattegæld.
2.11.2.1.3. Arbejdsgivers fradrag
For så vidt angår de
skattemæssige forhold hos arbejdsgiverne, er det
skatteretlige udgangspunkt, at der ikke er fradrag for udgifter,
før de afholdes. Der har imidlertid udviklet sig en fast
praksis, hvorefter der er fradrag for stigninger i arbejdsgivers
forpligtelse til at betale løn under ferie. Der vil herefter
være fradrag for det samlede beløb, der ved
årets udløb er optjent af de medarbejdere, der
på opgørelsestidspunktet er ansat med ret til
løn under ferie. De arbejdsgivere, der har valgt at anvende
det skatteretlige udgangspunkt, vil først kunne
fratrække udgiften, når ferielønnen faktisk
udbetales, men det står den enkelte arbejdsgiver frit at
vælge det andet princip og dermed fremrykke fradraget. Dette
valg er bindende for alle efterfølgende år. Har en
arbejdsgiver valgt at fratrække ferielønnen i
optjeningsåret, vil den pågældende ikke på
et senere tidspunkt kunne vente med at fratrække
lønnen, til den udbetales.
Ovenstående vil for de
tilgodehavende feriemidler, som beror hos arbejdsgiverne, konkret
betyde, at arbejdsgivere, der har valgt at foretage fradrag
på tidspunktet for overgang til samtidighedsferie
(optjeningstidspunktet), vil have fradragsret ikke kun for
indbetalt feriegodtgørelse m.v., men også for
tilgodehavende løn under ferie, som arbejdsgiver måtte
vælge at beholde indtil lønmodtagerens afgang fra
arbejdsmarkedet m.v. Det er vurderingen, at der tilsvarende
løbende vil være fradragsret for den årlige
indeksering.
Arbejdsgivere, der har valgt
først at fratrække ferielønnen på
udbetalingstidspunktet, vil i forhold til det skatteretlige
udgangspunkt først kunne fratrække det opgjorte
tilgodehavende, når beløbet til sin tid
overføres til fonden med henblik på udbetaling, eller
når arbejdsgiveren i øvrigt måtte vælge at
frigøre sig for sin forpligtelse ved at foretage indbetaling
til fonden. Det samme vil gælde den årlige
indeksering.
Det er vurderingen, at de fleste
større arbejdsgivere allerede i dag foretager fradrag
på det tidligst mulige tidspunkt, nemlig i takt med at
forpligtelsen opstår (lønmodtagerens optjening). Det
er forventningen, at arbejdsgivere, der har valgt at følge
det skatteretlige udgangspunkt, på denne baggrund senest i
overgangsåret til samtidighedsferie vil vælge at
overgå til at foretage fradrag på
optjeningstidspunktet. Dermed vil de pågældende
arbejdsgivere have fradrag for tilgodehavende løn under
ferie, som arbejdsgiverne vælger at beholde indtil
lønmodtagerens afgang fra arbejdsmarkedet, og herefter
løbende fradrag for den årlige indeksering.
Der henvises til
betænkningens side 185-188.
2.11.2.2. Beskatningen af afkastet i Lønmodtagernes
Fond for Tilgodehavende Feriemidler
Lønmodtagernes Dyrtidsfond
vil skulle forvalte de overførte midler i fonden inden for
rammerne af den gældende lov om Lønmodtagernes
Dyrtidsfond. Lønmodtagernes Dyrtidsfond er skattepligtig
på institutniveau, jf. pensionsafkastbeskatningslovens §
1, stk. 2, af alle former for formueafkast, jf.
pensionsafkastbeskatningslovens § 3. Det er således
vurderingen, at afkastet i fonden vil være
pensionsafkastsskattepligtigt for Lønmodtagernes
Dyrtidsfond, men det foreslås at præcisere dette ved en
ændring af pensionsafkastsbeskatningsloven. For så vidt
angår fonden vil den dermed være skattepligtig af alt
formueafkast. Således vil det årlige afkast, som
kapitalforvaltningen af de tilgodehavende feriemidler måtte
medføre, løbende blive beskattet på samme
måde som Lønmodtagernes Dyrtidsfonds øvrige
afkast. Beskatningen af afkastet vil således ske på
linje med den almindelige afkastbeskatning af almindelige
pensionsordninger, i forhold til hvilke overgangsordningen har
væsentlige lighedspunkter.
Ferielovsudvalget er af den
opfattelse, at der ikke bør ske pensionsafkastbeskatning af
lønindeksering af fondens tilgodehavender hos
arbejdsgiverne. Det vil stille lønmodtagerne dårligere
end i dag, hvor der for lønmodtagere med løn under
ferie alene betales indkomstskat af den forrentning af midlerne,
som lønmodtagerne får ved, at løn under ferie
udbetales i lønniveauet på afholdelsestidspunktet, som
typisk ligger ca. ét år senere end
optjeningstidspunktet. Skal der ikke ske pensionsafkastsbeskatning
af lønindeksering af fondens tilgodehavender hos
arbejdsgiverne, skal pensionsafkastsbeskatningsloven justeres.
For så vidt angår de
midler, der er indbetalt til kapitalforvaltning i
Lønmodtagernes Dyrtidsfond, har fonden mulighed for at
opnå et højere afkast end svarende til
lønudviklingen, og det foreslås derfor, at disse
midler omfattes af pensionsafkastbeskatning.
Det vil herefter alene være
den del af fondens midler, der er indbetalt til kapitalforvaltning
i Lønmodtagernes Dyrtidsfond, der vil være
pensionsafkastskattepligtig.
Provenuet fra
pensionsafkastbeskatningen afhænger af, hvilket afkast
Lønmodtagernes Dyrtidsfond kan opnå. Afkastet
afhænger dels af renteniveauet og dels af størrelsen
af den kapital, der indbetales i Lønmodtagernes
Dyrtidsfond.
I beregningerne af
pensionsafkastsskatteprovenuet er det forudsat, at der placeres 25
mia. kr. i Lønmodtagernes Dyrtidsfond, hvilket i starten af
overgangsordningen vil medføre en årlig indtægt
for det offentlige på ca. 75 mio. kr. voksende til ca. 195
mio. kr. i 2050, hvorefter provenuet aftager.
Der henvises til betænkningens side 189.
2.11.3. Skatteministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning
2.11.3.1. Den skattemæssige behandling af
lønmodtagernes tilgodehavende
På tidspunktet for overgang til en ny ferieordning i 2020
vil den enkelte arbejdsgiver skulle opgøre det skyldige
beløb for hver enkelt af arbejdsgiverens ansatte for
perioden fra den 1. september 2019 til den 31. august 2020, jf.
forslagets § 2. Der skal ske opgørelse af de skyldige
beløb for både ansatte med løn under ferie og
for ansatte med feriegodtgørelse.
For lønmodtagere med ret til
ferie med løn og lønmodtagere med
feriegodtgørelse i feriekortordninger uden feriekasser
foreslås det i forslagets § 6, at arbejdsgiveren
indbetaler detilgodehavende feriemidler til Lønmodtagernes
Fond for Tilgodehavende Feriemidler, medmindre arbejdsgiveren
ønsker at beholde feriemidlerne i virksomheden.
For lønmodtagere med ret til
ferie med løn, får det umiddelbart ingen
skattemæssige konsekvenser, hvis arbejdsgiveren ønsker
at beholde feriemidlerne i virksomheden, idet
løntilgodehavendet efter gældende ret først
beskattes, når det udbetales. I feriekortordninger uden
feriekasser skal de tilgodehavende feriemidler behandles på
samme måde som ferie med løn, det vil sige som
bruttomidler, jf. kompensationsforslaget for arbejdsgiverne, jf.
pkt. 3.1.2.3. nedenfor. Efter kildeskattebekendtgørelsens
§ 20, stk. 2, beskattes feriegodtgørelse imidlertid,
når den optjenes. Det vil således blive sikret i
forbindelse med en tilretning af kildeskattebekendtgørelsens
§ 20, stk. 2, at feriegodtgørelse som en del af
forslaget til en ny ferieordning kun beskattes løbende, hvis
der er tale om feriegodtgørelse under FerieKonto-ordningen
eller i feriekasseordninger, mens feriegodtgørelse i
feriekort-ordninger uden feriekasser først beskattes i
forbindelse med udbetaling. Der vil i forvejen skulle foretages
konsekvensændringer af kildeskattelovens § 20 som
følge af en ny ferielov.
Det foreslås, at arbejdsgiverens indbetaling til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler af
ferietilgodehavende i form af ret til løn under ferie og i
form af feriegodtgørelse i feriekortordninger uden
feriekasser ikke medregnes til lønmodtagerens skattepligtige
indkomst. Indbetalingen behandles således på samme
måde som arbejdsgiverindbetalinger til ansattes
pensionsordninger. Det foreslås dog, at Lønmodtagernes
Fond for Tilgodehavende Feriemidler ikke skal indeholde og afregne
AM-bidrag af indbetalingen, men at den i stedet til sin tid skal
indeholde AM-bidrag af udbetalingen af lønmodtagerens
tilgodehavende feriemidler.
Lønmodtagere, der modtager feriegodtgørelse, enten
via FerieKonto eller via en privat feriekasse, er efter
gældende ret skattepligtige af feriegodtgørelsen i
optjeningsåret. Arbejdsgiveren indeholder i disse
tilfælde A-skat og arbejdsmarkedsbidrag af
feriegodtgørelsen. I forbindelse med overførslen fra
FerieKonto eller feriekassen til Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler, sker der således ikke yderligere
beskatning. For lønmodtagere, der modtager
feriegodtgørelse som anført, vil det således
være nettomidler, der indbetales til fonden. Det
foreslås, at når nettomidlerne til sin tid udbetales
til lønmodtageren fra Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler, vil det ske skattefrit.
Samlet set indebærer det, at lønmodtagere med ret
til ferie med løn samt lønmodtagere med
feriegodtgørelse i feriekortordninger uden feriekasser
først beskattes af deres tilgodehavende feriemidler,
når de forlader arbejdsmarkedet m.v., mens
lønmodtagere med feriegodtgørelse hos FerieKonto og i
en feriekasse beskattes på optjeningstidspunktet, jf.
retserhvervelsesprincippet, men til gengæld får
tilgodehavende feriemidler udbetalt skattefrit, når de
forlader arbejdsmarkedet m.v.
Dermed opnås den størst mulige ligestilling mellem
lønmodtagere med bruttotilgodehavender og
lønmodtagere med nettotilgodehavender. For personer, hvor
skattesatsen er den samme på tidspunktet for overgangen til
samtidighedsferie, henholdsvis på pensioneringstidspunktet,
vil det udbetalte beløb være det samme for brutto-
såvel som for nettomodtagere. Det bemærkes, at der med
den foreslåede beskatningsmodel ikke er samtidighed mellem
beskatningen af lønmodtagerne og arbejdsgivernes fradrag for
ferietilgodehavendet. Der henvises til bemærkningerne til
lovforslagets § 33.
Der vil være lønmodtagere, som får deres krav
på tilgodehavende feriemidler dækket af
Lønmodtagernes Garantifond, jf. forslaget til § 8 a i
forslagets § 31, nr. 4.
Der er tale om den situation, hvor en arbejdsgiver, som har
valgt at beholde feriemidlerne i virksomheden, går konkurs
m.v. Her indbetaler Lønmodtagernes Garantifond
lønmodtagernes krav til Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler. Der vil være tale om en
indbetaling af nettomidler, idet Lønmodtagernes Garantifond
ikke dækker den udestående skat.
Det foreslås at sikre, at personer, hvis tilgodehavende
feriemidler indbetales til fonden af Lønmodtagernes
Garantifond, ikke bliver modregnet i eventuelle
indkomstafhængige offentlige ydelser, idet der dermed
varetages et hensyn til, at lønmodtageren først vil
modtage en udbetaling af ferietilgodehavendet ved pensionering, og
dermed ikke reelt har indtægten i det år, hvor
beløbet indbetales til fonden. Det gøres ved, at
kravet på tilgodehavende feriemidler, som
Lønmodtagernes Garantifond indbetaler til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler, ikke
medregnes til lønmodtagerens skattepligtige indkomst.
I stedet pålægges
arbejdsgiveren eller dennes konkursbo i denne situation en afgift
på 38 pct. Afgiftssatsen svarer omtrent til
trækprocenten (efter arbejdsmarkedsbidrag) for en skatteyder
i en kommune med en landsgennemsnitlig kommune- og kirkeskat, der
herudover betaler bundskat og sundhedsbidrag, men ikke topskat af
indkomsten. Afgiften sikrer en ensartet behandling af alle
lønmodtagere i disse situationer, samt sikrer, at det
indbetalte beløb ikke påvirker personens grundlag for
beregning af offentlige ydelser i det pågældende
år.
Det fremgår af Ferielovsudvalgets betænkning, at de
38 pct. er den endelige afregning af skatten, og at de resterende
62 pct. skal indbetales til fonden. Det har i den forbindelse
været den fælles forståelse i udvalget, at det
bl.a. indebærer, at der ikke skal betales
arbejdsmarkedsbidrag af beløbet. Det har Skatteministeriet
taget til efterretning.
2.11.3.2. Beskatningen af afkastet i Lønmodtagernes
Fond for Tilgodehavende Feriemidler
Skatteministeriet er enig i udvalgets overvejelser og forslag,
jf. den følgende beskrivelse af udmøntningen af
udvalgets forslag.
Det foreslås således, at Lønmodtagernes Fond
for Tilgodehavende Feriemidler, som er en særskilt
økonomisk enhed i Lønmodtagernes Dyrtidsfond,
gøres til et selvstændigt pensionsafkastskattepligtigt
skattesubjekt. Fonden vil dermed være selvstændigt
pensionsafkastskattepligtig af afkastet af fondens midler.
Beskatningen af afkastet vil således ske på linje
med afkastbeskatningen af almindelige pensionsordninger, i forhold
til hvilke overgangsordningen har væsentlige lighedspunkter.
Beskatningen af tilgodehavende feriemidler er således udskudt
til udbetalingstidspunktet i det omfang, at der har været
bortseelsesret for indbetalingerne til fonden, jf. pkt. 2.11.2.1.
ovenfor. Det svarer til den skattemæssige behandling af
pensionsordninger med løbende udbetalinger og ratepensioner.
Er der betalt skat i forbindelse med indbetalingen til fonden,
hvilket er tilfældet for den del af midlerne i fonden, der
hidrører fra FerieKonto og private feriekasser, er
udbetalingerne fra fonden til sin tid skattefri. Det svarer til den
skattemæssige behandling af aldersopsparinger.
Det foreslås, at Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler er pensionsafkastskattepligtig af alt
formueafkast, bortset fra lønindeksering af fondens
tilgodehavender hos arbejdsgiverne. Blev også
lønindekseringen pensionsafkastbeskattet, ville det stille
lønmodtagerne dårligere end efter gældende ret,
hvor der for lønmodtagere med løn under ferie alene
betales indkomstskat af den forrentning af midlerne, som
lønmodtagerne får ved, at løn under ferie
udbetales i lønniveauet på afholdelsestidspunktet, som
typisk ligger ca. ét år senere end
optjeningstidspunktet.
Der henvises til lovforslagets
§ 33-36 og bemærkningerne hertil.
3. Økonomiske og
administrative konsekvenser for det offentlige
3.1. Konsekvenser
for offentlige finanser
Det skønnes med betydelig
usikkerhed, at arbejdsgiverne vil indberette opsparede feriemidler
på i alt ca. 70-75 mia. kr. til Lønmodtagernes Fond
for Tilgodehavende Feriemidler svarende til 25 dages optjent
feriebetaling. Af disse skønnes ca. 44 mia. kr. at
vedrøre private arbejdsgivere, mens ca. 28 mia. kr.
skønnes at vedrøre offentlige arbejdsgivere. Hertil
kommer opsparede feriemidler placeret i FerieKonto, som
skønsmæssigt kan opgøres til 9-10 mia. kr. og
som overføres til fonden.
Overgangen til en ny ferieordning
med samtidighed medfører en række direkte virkninger
på den primære offentlige saldo, bl.a. som følge
af lavere arbejdsudbud, jf. tabel 3.1. Hertil kommer en midlertidig
effekt knyttet til overgangsordningen, som følger af
fremrykkede skattebetalinger på i alt 27 mia. kr.
Tabel
3.1. Samlede økonomiske
konsekvenser for den offentlige saldo af ny ferieordning (mio.
kr.) | Mio. kr. | 2020 | 2025 | 2040 | 2060 | 2080 | Varig virkning | Direkte effekter af
ny ferieordning: | | | | | | | Lavere selskabsskat som følge af
erhvervslivets forøgede renteudgifter | 0 | -65 | -160 | -285 | -400 | -290 | Kapitalindkomstbeskatning af
lønmodtagernes rentegevinst inkl. tilbageløb | 5 | 45 | 160 | 315 | 455 | 330 | Modregning af
indkomstoverførsler | 155 | 145 | 140 | 135 | 130 | 135 | Uhævede feriepenge | -110 | -110 | -110 | -110 | -110 | -110 | Tabt arbejdsudbud (1.400 personer) | -190 | -190 | -190 | -190 | -190 | -190 | Primær saldo i
alt | -140 | -180 | -160 | -135 | -115 | -130 | | | | | | | | Midlertidig effekt
på primær saldo knyttet til
overgangsordningen: | | | | | | | Direkte skatter og
tilbageløb | 1.250 | 980 | 270 | 25 | 0 | 340 | I alt | 1.110 | 800 | 110 | -110 | -115 | 210 | Anm. : Det bemærkes, at
likviditetsvirkningerne er opgjort i 2014-niveau. Kilde: Finansministeriets beregninger
m.v. |
|
Det bemærkes, at der i
tabellen ses bort fra arbejdsgiveres rentetab, der vedrører
stigningen i rentebærende gæld som følge af
udbetaling af feriemidler (inkl. nettorentetab for offentlige
arbejdsgivere). Økonomien er således under
forudsætning af, at offentlige arbejdsgivere sidestilles med
private arbejdsgivere.
Udover de økonomiske
konsekvenser i tabel 3.1 vurderes de foreslåede
ændringer at medføre udgifter til systemtilpasninger,
it-udvikling m.v. i SKAT på 0,4 mio. kr. i 2018, 3,2 mio. kr.
i 2019, 0,9 mio. kr. i 2020 og 1,9 mio. kr. i 2021. Der forventes
samtidig yderligere driftsudgifter i SKAT til håndtering af
nye sager i et omfang svarende til 1 mio. kr. fra 2020 og frem.
3.1.1. Direkte
virkninger af en ny ferieordning
De direkte virkninger på den
offentlige saldo som følge af overgangen til en ferieordning
med samtidighed omfatter lavere selskabsskat, øget
kapitalindkomstbeskatning, modregning i indkomstoverførsler,
uhævede feriepenge og tabt arbejdsudbud. I forhold til en
beskrivelse af mindre modregning, uhævede feriepenge samt
tabt arbejdsudbud henvises til det samtidig fremsatte lovforslag om
lov om ferie.
3.1.1.1. Selskabsskat af erhvervslivets forøgede
renteudgifter som følge af likviditetstab
Fremrykningen af udbetaling af
feriemidler giver et likviditetstab for virksomhederne, der skal
udbetale feriemidlerne et år tidligere end hidtil. Det
medfører, at virksomhederne skal optage rentebærende
gæld, hvilket medfører højere renteudgifter og
dermed et lavere overskud, som giver anledning til et lavere
provenu fra selskabsskatter. Det lave renteniveau betyder, at
virksomhedernes likviditetstab vil være meget begrænset
i 2020. Fra 2078 vil overgangsordningen være udfaset, og der
bliver en permanent reduktion i selskabsskatterne på 400 mio.
kr.
3.1.1.2. Beskatning
af lønmodtagernes gevinst
Med den nye ferieordning vil
lønmodtagerne modtage deres feriebetaling tidligere. Det
skønnes, at lønmodtagerne vil forbruge en stor del af
den forøgede likviditet, men det forudsættes, at en
del af den øgede likviditet vil blive opsparet (eller brugt
til gældsnedbringelse). Det forudsættes, at den
forøgede opsparing vil give lønmodtagerne en
renteindtægt på godt 900 mio. kr. brutto fuldt indfaset
i 2080, hvilket giver anledning til en forøgelse af
kapitalindkomstbeskatningen på ca. 300 mio. kr. i 2078.
Husholdningernes renteindtægter efter skat vil desuden give
anledning til et øget forbrug, således at
tilbageløbet vurderes at stige med ca. 150 mio. kr. i
2078.
3.1.2. Midlertidige
virkninger knyttet til overgangsordningen
Den midlertidige effekt på
den primære saldo knyttet til overgangsordningen
følger af, at arbejdsgiverne og FerieKonto i forbindelse med
overgangen til en ny ferieordning skal udbetale overskydende
feriemidler på i alt ca. 82 mia. kr. til
lønmodtagerne. For at udjævne udbetalingen over en
længere årrække er det lagt til grund, at
feriemidlerne først udbetales, når
lønmodtageren forlader arbejdsmarkedet eller fraflytter til
udlandet. Arbejdsgiverne får dermed mulighed for at beholde
de opsparede feriemidler som likviditet frem til
udbetalingstidspunktet for den pågældende
lønmodtager, dvs. i en overgangsperiode på ca. 60
år mod at forrente dem med lønudviklingen.
De feriemidler, der indefryses i
overgangsordningen, vil i vid udstrækning blive indefrosset
før skat (brutto), og vil således give anledning til
en midlertidig forbedring af den offentlige saldo i hele
overgangsperioden frem mod 2078.
3.1.2.1. Direkte
skatter og tilbageløb
Overgangen til den nye ferieordning
medfører således en fremrykning af skattebetalinger
knyttet til feriemidlerne samt fremrykket forbrug, der giver
anledning til et øget tilbageløb.
Det indebærer en midlertidig
forbedring af den primære offentlige saldo på ca.
1¼ mia. kr. i 2020 faldende til knap 1 mia. kr. i 2025.
Herefter aftager effekten i takt med, at overgangsordningen
udfases.
Effekten på den primære
saldo kan omregnes til en varig forbedring af de offentlige
finanser på 340 mio. kr. (holdbarhedsvirkning).
3.1.2.2. Samlet
saldovirkning
Den midlertidige effekt knyttet til
overgangsordningen påvirker de offentlige finanser i
overgangsperioden. Det indebærer en midlertidig forbedring af
den primære offentlige saldo på 1¼ mia. kr. i
2020, hvorefter effekten gradvist aftager i takt med udfasningen af
overgangsordningen. De direkte effekter svækker de offentlige
finanser med mellem ca. 100-200 mio. kr. årligt, jf.
ovenfor.
Sammenholdes den nye ferieordnings
direkte virkning på de offentlige finanser med den
midlertidige virkning er der samlet set en forbedring af den
primære offentlige saldo på ca. 1,1 mia. kr. i 2020 og
800 mio. kr. i 2025. Fra omkring år 2050 er der tale om en
svækkelse af den primære saldo. Efter 2078
svækkes den primære saldo med godt 110 mio. kr.
Den samlede effekt på den
primære saldo kan omregnes til en varig virkning på 210
mio. kr.
Hertil kommer indtægter fra
pensionsafkastskat af den del af fondens midler, der
formueforvaltes af Lønmodtagernes Dyrtidsfond, jf. ovenfor.
Det skønnes, at der vil blive placeret ca. 25 mia. kr. til
formueforvaltning i Lønmodtagernes Dyrtidsfond, hvilket
medfører en offentlig indtægt fra pensionsafkastskat
på ca. 75 mio. kr. i starten af overgangsordningen voksende
til ca. 195 mio. kr. i 2050, hvorefter provenuet aftager.
3.1.2.3. Forslag
til kompensation af arbejdsgiverne
Det foreslås, at den varige
forbedring af den offentlige saldo samt det skønnede provenu
fra pensionsafkastskatten tilbageføres til arbejdsgiverne
som kompensation for arbejdsgivernes merudgifter. Det
indebærer en årlig nettokompensation på ca. 210
mio. kr. i 2020, ca. 350 mio. kr. i 2025 og ca. 400 mio. kr. i
2040, jf. tabel 3.2. Forslaget indebærer, at de private
arbejdsgivere kompenseres fuldt ud for deres merudgifter frem til
2040. Det foreslås, at kompensationen til de private
arbejdsgivere ydes på følgende måde:
- Arbejdsgivere med
feriekortordninger uden feriekasser vil opbevare indkomstskatten af
de optjente feriemidler i perioden fra optjening af ferie til
afholdelse af ferie. I dag betales indkomstskatten på
optjeningstidspunktet. Det giver arbejdsgiverne en
likviditetsfordel. Forslaget gælder både feriemidler
omfattet af overgangsordningen (således at arbejdsgiverne
får mulighed for at håndtere midlerne på linje
med ferie med løn, dvs. som bruttomidler, der forfalder til
betaling ved lønmodtagerens afgang fra arbejdsmarkedet) og i
den nye ferieordning.
- Staten indbetaler
et årligt beløb som bidrag til dækning af
udgifterne i Lønmodtagernes Garantifond og dækker
dermed de merudgifter i Lønmodtagernes Garantifond, der
følger af en ny ferieordning.
- Staten
kompenserer de private arbejdsgivere ved at sikre, at
arbejdsgivernes ATP-bidrag til visse
overførselsindkomstmodtagere nedsættes.
De økonomiske konsekvenser
af kompensation af arbejdsgiverne i udvalgte år fremgår
af tabel 3.2.
Arbejdsgivernes kompensation
foreslås indekseret svarende til indekseringen for
tilgodehavende feriemidler hos arbejdsgiverne (DA's årlige
lønstatistik - Strukturstatistikken).
| Tabel
3.2. Oversigt over forslag til
kompensation af arbejdsgiverne i perioden fra 2020 til 2078 opgjort
henholdsvis netto (mio. kr.) | Mio. kr. | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | 2025 | 2040 | 2078 | Varig virkning til disposition | 210 | 210 | 210 | 210 | 210 | 210 | 210 | 210 | Pensionsafkastskat (25 mia.kr. i
fond) | 0 | 73 | 88 | 107 | 123 | 140 | 189 | 16 | Mulighed for
kompensation til arbejdsgiverne | 210 | 283 | 298 | 317 | 333 | 350 | 399 | 226 | Forslag om udskudt
skat | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 | Til kompensation efter
skatteforslag til off. og
privat | 180 | 253 | 268 | 287 | 303 | 320 | 369 | 196 | - Til private:
Indbetaling til LG* | 144 | 140 | 133 | 125 | 117 | 109 | 106 | 0 | - Til private:
Nedsættelse af finansieringsbidrag vedr. ATP | 24 | 75 | 90 | 108 | 124 | 140 | 182 | 153 | - Til offentlige
arbejdsgivere | 12 | 37 | 45 | 54 | 62 | 70 | 81 | 43 |
|
Der henvises desuden til tabel 2.9.
og tabel 16.5. i betænkningen, henholdsvis s. 40 og 200.
Der vil i folketingsåret
2017/2018, 2. samling, blive fremsat særskilt lovforslag for
så vidt angår forslaget om statslig kompensation
vedrørende arbejdsgivernes finansieringsbidrag til ATP til
overførselsindkomstmodtagere.
4. Økonomiske og
administrative konsekvenser for erhvervslivet m.v.
4.1. Økonomiske konsekvenser for erhvervslivet
m.v.
Arbejdsgiverne vil have ca. 60
år til gradvist at nedbringe den likviditet, som er
indberettet til fonden.
Som det fremgår af tabel 3.2.
vil de private arbejdsgivere blive kompenseret for merudgifterne
til renter i overgangsperioden. For arbejdsgivernes rentetab fuldt
indfaset henvises til det samtidig fremsatte lovforslag om en ny
ferielov.
Det er forudsat i
overgangsordningen, at arbejdsgiverne betaler
administrationsudgifterne i Arbejdsmarkedets Tillægspension,
mens administrationsudgifterne til Lønmodtagernes
Dyrtidsfond finansieres af en andel af forrentningen i fonden.
Udgifterne til administration i
Arbejdsmarkedets Tillægspension skønnes at
udgøre ca. 30 mio. kr. årligt vedrørende
administration af fonden og ca. 15 mio. kr. i Lønmodtagernes
Garantifond til opgaver, som Lønmodtagernes Garantifond skal
udføre for fonden. I opstartsperioden vil
administrationsudgifterne være større. Der
skønnes at være éngangsudgifter til
udviklingsopgaver i Arbejdsmarkedets Tillægspension på
ca. 50 mio. kr. og éngangsudgifter på ca.10-15 mio.
kr. i Lønmodtagernes Garantifond.
Det skønnes, at etableringen
af forvaltningen af Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Fe-riemidler i Lønmodtagernes Dyrtidsfond vil koste ca. 10
mio. kr. Disse omkostninger vil skulle dækkes af de
berettigede lønmodtagere. Lønmodtagerne skal
ligeledes dække løbende driftsomkostninger, som ligger
ud over den tekniske og administrative bistand fra Arbejdsmarkedets
Tillægspension. Ud over investeringsomkostninger, som vil
fragå fondens investeringsresultat, vil det også
omfatte administrationsomkostninger til ledelse, styring,
compliance, og regnskabsaflæggelse m.v. på ca. 10 - 12
mio. kr. årligt. Den årlige tilskrivning til
lønmodtagernes tilgodehavender vil endvidere afhænge
af det investeringsmæssige resultat og forholdet mellem
midler, der står hos arbejdsgiverne og midler, der er
indbetalt til fonden. Det er vanskeligt at give et skøn over
de fremtidige resultater i fonden.
4.1.1. Lønmodtagernes Garantifond
I overgangsåret 2020 vil der
være merudgifter for arbejdsgiverne til Lønmodtagernes
Garantifond på ca. 145 mio. kr. efter skat. På sigt vil
udgifterne falde, og med overgangsordningen fuldt indfaset vil der
være en mindreudgift for arbejdsgiverne på 140 mio. kr.
efter skat. Overgangsordningen indebærer merudgifter i de
første år, fordi der i dag afholdes en del ferie i
opsigelsesperioden, der ellers skulle have været udbetalt af
Lønmodtagernes Garantifond. Der kan ikke ske en tilsvarende
reduktion af midlerne omfattet af overgangsordningen, hvorfor det
vurderes, at der de første år vil være en
merudgift for Lønmodtagernes Garantifond.
Ud over de indefrosne feriemidler i
overgangsordningen, vil der fortsat være en vis mængde
opsparet feriebetaling i virksomhederne i en ny ferieordning med
samtidighed. Det følger af, at det forudsættes, at
lønmodtagerne fortsat vil spare op til f.eks. afholdelse af
sommerferie. Omfanget af opsparet ferie vil dog være
betydeligt mindre end under den nuværende ferieordning. Det
skønnes således, at omfanget af opsparet feriebetaling
under en ny ferieordning vil udgøre ca. 15 pct. af den
feriebetaling, der er opsparet i den nuværende ferieordning.
For så vidt angår feriemidler opsparet under en ny
ferieordning vil Lønmodtagernes Garantifond fortsat have
mulighed for at placere ferie i opsigelsesperioden og dermed
reducere udbetalingerne. I tabel 4.1. er vist en oversigt over de
skønnede økonomiske konsekvenser for
Lønmodtagernes Garantifond.
| Tabel
4.1. Økonomiske konsekvenser
for Lønmodtagernes Garantifond af overgangsordning til en ny
ferieordning (mio. kr.). | | 2020 | 2025 | 2030 | 2035 | 2040 | Fuldt
indfaset | Strukturelt udbetalingsniveau med
gældende ferieregler | 210 | 210 | 210 | 210 | 210 | 210 | Skønnet fremtidig udbetaling til
indefrosne feriemidler | 365 | 320 | 265 | 220 | 175 | 0 | Skønnet udbetaling til feriemidler
under ny ferielov | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 | 30 | Skatteværdi af ændring i
udgifter | 40 | 30 | 20 | 10 | -0 | -40 | Samlet økonomisk
konsekvens | -145 | -110 | -65 | -30 | 5 | 140 | Anm. : Beregningerne er baseret
på forudsætninger fra Lønmodtagernes Garantifond
om andel virksomheder, der går konkurs, gennemsnitligt antal
lønmodtagere i disse virksomheder og gennemsnitligt
udbetalte beløb til feriegodtgørelse pr.
lønmodtager. Ved beregning af skatteværdien er anvendt
en selskabsskattesats på 22 pct. |
|
4.2. Administrative
konsekvenser for erhvervslivet m.v.
Lovforslaget vurderes at
medføre væsentlige administrative byrder for
erhvervslivet. De administrative byrder følger af, at
arbejdsgiverne for at sikre overgang til de nye ferieregler for
hver enkelt lønmodtager skal indberette tilgodehavende
feriemidler til fonden. Indberetningen skal foretages én
gang med henblik på omstilling til de nye ferieregler.
Indberetningen skal indeholde oplysning om navn og CPR-nummer eller
anden entydig identifikation, beløbet for de tilgodehavende
feriemidler samt antallet af opsparede feriedage.
Beskæftigelsesministeren fastsætter nærmere
regler om indberetningen, herunder om dens indhold og form.
Derudover skal arbejdsgiver årligt tilkendegive, hvis han
ønsker at beholde tilgodehavende feriemidler i virksomheden,
dog senest indtil beløbet forfalder til betaling efter
§§ 8 og 9.
5. Administrative
konsekvenser for borgerne
Lovforslaget indeholder nye regler
om, at fonden skal underrette arbejdsgiverne og
efterfølgende lønmodtagerne om de indberettede
oplysninger til fonden, jf. forslaget til § 3 og § 28.
Såfremt lønmodtageren er uenig i en opgørelse,
vil pågældende skulle gøre indsigelse senest den
30. juni 2025. Ved orientering af fonden vil lønmodtageren
skulle dokumentere, at lønmodtageren og arbejdsgiveren er
enige om en anden opgørelse af de tilgodehavende
feriemidler, eller at lønmodtageren har foretaget de
nævnte skridt i § 35, stk. 2, i lov om ferie,
lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9. oktober 2015.
Lovforslaget skønnes ikke i
øvrigt at have administrative konsekvenser for borgerne.
6. Miljømæssige konsekvenser
Lovforslaget har ikke
miljømæssige konsekvenser.
7. Forholdet til
EU-retten
Lovforslaget indeholder ikke
EU-retlige aspekter.
8. Hørte
myndigheder og organisationer m.v.
Et udkast til lovforslaget har i
perioden fra den 1. november 2017 til den 15. november 2017
været sendt i høring hos følgende myndigheder
og organisationer m.v.:
Advokatrådet, Akademikerne
(AC), Arbejdsretten, Ankenævnet for ATP m.m., AK-Samvirke,
ASE, Arbejdsmarkedets Feriefond, ATP,
Beskæftigelsesrådet (BER), Business Danmark,
Centralorganisationernes Fællesudvalg (CFU), Dansk
Arbejdsgiverforening (DA), Danske Advokater, Dansk Erhverv, Danske
Regioner, Datatilsynet, Den Danske Dommerforening, Det Faglige Hus,
FerieKonto, Finanssektorens Arbejdsgiverforening (FA),
Finansforbundet, Frie Funktionærer, Foreningen Danske
Revisorer, Funktionærernes og Tjenestemændenes
Fællesråd (FTF), Gartneri-, Land- og Skovbrugets
Arbejdsgivere (GLS-A), Ingeniørforeningen IDA, KL, Kommunale
Tjenestemænd og Overenskomstansatte (KTO), Kooperationen,
Kristelig Arbejdsgiverforening (KA), Kristelig Fagbevægelse
(KRIFA), Landsorganisationen i Danmark (LO), Lederne,
Lønmodtagernes Dyrtidsfond (LD), Lønmodtagernes
Garantifond, Parasollen, Sundhedskartellet.
| 9. Sammenfattende skema | | Positive konsekvenser / mindreudgifter (hvis ja, angiv
omfang) | Negative konsekvenser / merudgifter (hvis ja, angiv omfang) | Økonomiske konsekvenser for stat,
kommuner og regioner | Staten: 2020: 328 mio. kr. 2021: 401 mio. kr. 2022: 416 mio. kr. 2023: 435 mio. kr. Kommuner: Ingen Regioner: Ingen | Staten: 2020: -315 mio. kr. 2021: -398 mio. kr. 2022: -434 mio. kr. 2023: -469 mio. kr. Kommuner: 2020: -13 mio. kr. 2021: -13 mio. kr. 2022: -13 mio. kr. 2023: -13 mio. kr. Regioner: Ingen Statslige arbejdsgivere: 2020: 2 mio. kr. 2021: 3 mio. kr. 2022: 5 mio. kr. 2023: 7 mio. kr. Kommunale arbejdsgivere: 2020: 4 mio. kr. 2021: 8 mio. kr. 2022: 12 mio. kr. 2023: 17 mio. kr. Regionale arbejdsgivere: 2020: 1 mio. kr. 2021: 2 mio. kr. 2022: 2 mio. kr. 2023: 3 mio. kr. | Administrative konsekvenser for stat,
kommuner og regioner | Ingen | Stat: 2018: 0,4 mio. kr. 2019: 3,2 mio. kr. 2020: 1,9 mio. kr. 2021: 2,9 mio. kr. 2022: 1 mio. kr. 2023: 1 mio. kr. | Økonomiske konsekvenser for
erhvervslivet | 2020: 198 mio. kr. 2021: 281 mio. kr. 2022: 317 mio. kr. 2023: 352 mio. kr. | 2020: -465 mio. kr. 2021: -493 mio. kr. 2022: -489 mio. kr. 2023: -533 mio. kr. | Administrative konsekvenser for
erhvervslivet | Ingen | 2019/2020: Administration
vedrørende indberetning til fonden 2021 og frem: Administration
vedrørende indbetalinger | Administrative konsekvenser for
borgerne | Ingen af betydning | Ingen af betydning | Miljømæssige
konsekvenser | Ingen | Ingen |
|
Forholdet til EU-retten | Lovforslaget indeholder ikke EU-retlige
aspekter. | Overimplementering af EU-retlige
minimumsforpligtigelser (sæt X) | JA | NEJ X |
|
Bemærkninger til lovforslagets
enkelte bestemmelser
Til §
1
Det fremgår af § 48,
stk. 2, i det samtidig fremsatte forslag til ferielov, at optjent
ferie, der ikke kan afholdes eller udbetales efter § 48 a,
stk. 2 i lov om ferie, jf. lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9.
oktober 2015, som affattet ved samtidig fremsatte forslag til lov
om ferie § 49, nr. 3, behandles efter reglerne i lov om
forvaltning og administration af tilgodehavende feriemidler.
Det foreslås i stk. 1, at loven har til formål i
forbindelse med overgangen til et nyt feriesystem, jf. § 48,
stk. 2, i det samtidig fremsatte forslag til ferielov at sikre
lønmodtagernes krav på tilgodehavende feriemidler samt
at give arbejdsgiverne mulighed for at beholde de tilgodehavende
feriemidler, indtil de med tiden forfalder til betaling.
Det er således et overordnet
princip bag fonden at søge at opretholde den
økonomiske balance mellem arbejdsmarkedets parter ved
overgangen til et nyt feriesystem. I det eksisterende feriesystem
får lønmodtageren på grund af forskydningen
mellem optjening og afholdelse udbetalt ikke-afholdt ferie ved
afgang fra arbejdsmarkedet. I mellemtiden indgår midlerne i
arbejdsgiverens likviditet. Fonden vil således skulle sikre,
at arbejdsgiverne fortsat har adgang til likviditeten, men
også at lønmodtagernes feriemidler sikres mod f.eks.
arbejdsgivers konkurs frem til udbetalingen, og at der i den
mellemliggende periode sker en forrentning af de tilgodehavende
feriemidler.
Det foreslås i stk. 2, at der for at sikre lovens
formål oprettes en fond som en særskilt
økonomisk enhed i Lønmodtagernes Dyrtidsfond, ved
navn Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler
(fonden).
Forslaget indebærer, at
Lønmodtagernes Dyrtidsfond - med oprettelsen af
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler - vil
få tillagt en ny opgave med at drive Lønmodtagernes
Fond for Tilgodehavende Feriemidler.
Fonden vil skulle forestå de
tilgodehavende feriemidlers indbetaling, forvaltning og udbetaling.
Det bemærkes i den forbindelse, at fondens drift vil skulle
ske med administrativ bistand fra Arbejdsmarkedets
Tillægspension. Der henvises i den forbindelse til forslagets
§ 19 og bemærkningerne hertil.
Fonden vil blive oprettet som led i
overgangen ved indførelsen af et nyt feriesystem, som blandt
andet ændrer på forskydningen mellem optjening og
afholdelse af ferie, så der indføres en højere
grad af samtidighed. Lovforslaget er således en del af den
samlede lovgivningsmæssige udmøntning af det nye
feriesystem og skal ses i sammenhæng med det samtidig
fremsatte forslag til lov om ferie.
Fonden vil være en del af den
offentlige forvaltning og dermed omfattet af offentlighedsloven,
forvaltningsloven m.v., på samme måde som
Lønmodtagernes Dyrtidsfond er det.
Det bemærkes i den anledning,
at de tilgodehavende feriemidler i Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler vil skulle holdes adskilt fra
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds øvrige midler, som
omvendt ikke hæfter for resultatet af forvaltningen af
feriemidlerne.
Det foreslås i stk. 3, at der ved tilgodehavende feriemidler
vil skulle forstås feriebetaling opgjort efter § 2.
Forslaget indebærer, at
feriebetalingen, der efter forslagets § 2, stk. 2, vil skulle
beregnes som feriegodtgørelse med 12,5 pct. af lønnen
i optjeningsperioden, vil skulle betegnes som tilgodehavende
feriemidler.
Med forslaget defineres
forståelsen af tilgodehavende feriemidler. Der henvises til
forslagets § 2 og bemærkningerne hertil.
Det foreslås i stk. 4, at fonden ved indberetningen efter
forslagets § 3 indtræder i lønmodtagerens krav
på tilgodehavende feriemidler mod arbejdsgiveren, hvorefter
arbejdsgiveren alene kan betale med frigørende virkning til
fonden, og lønmodtageren alene kan rette sit krav mod
fonden, jf. forslaget til § 2 og bemærkningerne
hertil.
Forslaget indebærer, at
fonden indtræder i det krav på indberettede
tilgodehavende feriemidler, som lønmodtager ellers har mod
den arbejdsgiver, som skal indberette pågældendes
tilgodehavende feriemidler til fonden, jf. forslagets § 3.
Når fonden er indtrådt i kravet, vil arbejdsgiveren
således kun kunne betale med frigørende virkning til
fonden, ligesom lønmodtager kun vil kunne rette sit krav mod
fonden. Fonden vil først indtræde i kravet, når
dette er indberettet. Er der ikke sket indberetning, vil fonden
derfor ikke være indtrådt i kravet. Dermed vil et ikke
indberettet krav på tilgodehavende feriemidler være et
krav mellem lønmodtager og arbejdsgiver. Hvis der
træffes afgørelse efter forslagets § 3, stk. 5,
overtager fonden lønmodtagers krav mod arbejdsgiver. Der
henvises til § 3, stk. 5, og bemærkningerne hertil.
Det følger således, at
såfremt et krav på tilgodehavende feriemidler ikke er
blevet indberettet til fonden, vil kravet være et forhold
imellem lønmodtager og arbejdsgiver, som forældes
efter § 4 i forældelsesloven, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1238 af 9. november 2015 om
forældelse af fordringer.
Det krav, som lønmodtageren
kan forfølge mod arbejdsgiveren, der ikke har indberettet en
lønmodtagers tilgodehavende feriemidler som foreskrevet, er
et krav om betaling af de tilgodehavende feriemidler, som skulle
have været overført til og registreret i fonden som
foreskrevet i loven. I overensstemmelse med forældelseslovens
§ 2 regnes forældelsesfristen på 5 år fra
det tidspunkt, hvor kravet skulle være indberettet til
fonden, det vil sige fra den 31. december 2020. Det er herved
forudsat, at manglende indberetning kan udløse krav fra
lønmodtager om aktuel betaling, men tidligst ved
udløbet af fristen for indberetning. I overensstemmelse med
forældelseslovens § 4, stk. 2, jf. § 3, stk. 2,
regnes forældelsesfristen dog i de tilfælde, hvor
lønmodtageren var ubekendt med fordringen eller skyldneren,
først fra den dag, da lønmodtageren fik eller burde
have fået kendskab hertil. Det bemærkes i den
forbindelse, at lønmodtagers krav mod fonden vil være
afgrænset til de tilgodehavende feriemidler med tillæg
af de årlige reguleringer, jf. forslaget til § 15 og
bemærkningerne hertil.
Til §
2
Det fremgår af § 48 a,
stk. 2, i lov om ferie, jf. lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9.
oktober 2015, som affattet ved samtidig fremsatte forslag til lov
om ferie § 49, nr. 3, at ferie optjent i perioden fra den 1.
september 2019 til den 31. august 2020 behandles efter reglerne i
lov om forvaltning og administration af tilgodehavende feriemidler,
medmindre ferien kan afholdes eller udbetales efter lovens § 2
a eller § 48 a, stk. 3.
Det foreslås i stk. 1, at feriedage og feriebetaling optjent
i perioden fra 1. september 2019 til 31. august 2020 vil skulle
opgøres for hver enkelt lønmodtager pr. den 31.
august 2020 efter den gældende ferielov, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9. oktober 2015 som
ændret ved det samtidigt fremsatte forslag til lov om
ferie.
Dette indebærer, at ferie,
der er optjent efter den gældende ferielov fra den 1.
september 2019 til den 31. august 2020 vil blive en del af fondens
formue, jf. forslagets § 1, og at lønmodtageren derfor
ikke vil få mulighed for at holde denne ferie. Det
bemærkes hertil, at den ferie, der optjenes fra den 1.
september til den 31. december 2019 uden en ændring af
ferieloven vil skulle holdes fra den 1. maj 2020, og at ferie
optjent fra den 1. januar til den 31. august 2020 uden en
ændring af ferieloven vil skulle holdes fra den 1. maj 2021.
Det bemærkes dog, at der for nye på arbejdsmarkedet,
der har optjent mindre end 8,3 feriedage pr. 1. september 2019 vil
kunne ske udbetaling af tilgodehavende feriemidler optjent i
perioden 1. september 2019 til 31. december 2019 efter
nærværende lovforslag. Der henvises til forslagets
§ 28 og bemærkningerne hertil.
Det bemærkes endvidere, at
opgørelsen alene vil skulle omfatte ferie efter den
gældende ferielov. I det omfang lønmodtageren
måtte have opnået ret til yderligere feriedage eller
andre ferierettigheder ved kollektiv overenskomst eller individuel
aftale, vil disse dage m.v. således ikke skulle indgå i
opgørelsen. Sådanne supplerende krav på
feriebetaling i henhold til kollektiv overenskomst eller aftale med
arbejdsgiveren indgår dermed ikke i opgørelsen efter
stk. 1, men vil i mangel af anden aftale skulle udbetales til
lønmodtageren, jf. dog stk. 4.
Det foreslås i stk. 2, at feriebetalingen vil skulle
beregnes som feriegodtgørelse med 12,5 pct. af lønnen
i optjeningsperioden, jf. § 26 i den gældende ferielov,
jf. lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9. oktober 2015 som
ændret ved det samtidigt fremsatte forslag til lov om ferie,
jf. dog forslagets stk. 3 og 4.
For lønmodtagere, der
optjener ret til ferie med feriegodtgørelse, indebærer
det, at arbejdsgivere i den angivne periode vil skulle indberette
og indbetale til FerieKonto som normalt, hvorefter FerieKonto den
31. august 2020 for hver enkelt lønmodtager vil skulle
opgøre de i perioden indberettede feriemidler samt hvor
mange feriedage, de indberettede feriemidler svarer til, og
indberette efter forslagets § 3, stk. 2, 2. pkt.
For lønmodtagere, der efter
den gældende ferielov optjener ret til ferie med løn,
indebærer det, at arbejdsgivere den 31. august 2020 vil
skulle opgøre et beløb, der svarer til det, som
lønmodtageren ville have fået udbetalt, hvis
lønmodtageren var fratrådt på
opgørelsesdagen, samt hvor mange feriedage de indberettede
feriemidler svarer til. Se hertil den gældende ferielovs
§ 23, stk. 6.
Den foreslåede bestemmelse
indebærer, at der skal foretages ændring i
skattelovgivningen, således at lønmodtagere, som
normalt får løn under ferie, ikke beskattes af det
opgjorte beløb på opgørelsestidspunktet. Der
henvises til kapitel 18 om konsekvensændringer i anden
lovgivning i Ferielovsudvalgets betænkning nr. 1568/2017 om
ny ferielov og overgang til samtidighedsferie og til forslaget til
§ 33 og bemærkningerne hertil.
Det foreslås i stk. 3, at beregningen af feriebetalingen for
en lønmodtager, der er antaget månedsvis eller for
længere tid, og som i den periode under ansættelsen,
der er nævnt i stk. 1, har haft orlov efter barselsloven,
hvor arbejdsgiveren skal betale delvis løn, for
orlovsperioden foretages på grundlag af lønmodtagerens
sædvanlige løn i de seneste 4 uger, hvor fuld
løn er udbetalt.
Den foreslåede bestemmelse
vil finde anvendelse på lønmodtagere, som efter den
gældende ferielov optjener ret til ferie med løn, og
som i løbet af overgangsåret fra den 1. september 2019
til den 31. august 2020 har været på orlov efter
barselsloven uden fuld løn. Ved en fortsættelse af den
gældende ferielov ville denne gruppe have haft krav på
ferie med den løn, de skulle have haft, når de var
tilbage fra barsel m.v. Hvis de blev omfattet af forslagets stk. 2,
ville de derimod alene få 12,5 pct. af den løn, de
havde optjent i den del af året, hvor de ikke var på
orlov efter barselsloven. Det betyder, at denne gruppe ville blive
forskelsbehandlet på grund af barslen, hvis de var omfattet
af forslagets stk. 2.
I stedet foreslås det, at
feriebetalingen opgøres på grundlag af de seneste 4
ugers udbetalte fulde løn, hvis den udbetalte løn kan
siges at være sædvanlig for lønmodtageren. Denne
opgørelsesmetode svarer til den metode, der anvendes for en
række lønmodtagere, hvis beregningsgrundlag ikke er
dækkende, f.eks. for sygeferiegodtgørelse, hvor
lønmodtageren ikke har en aktuel lønindtægt at
beregne feriebetalingen af.
Det bemærkes, at de 4 uger
kan ligge både før og efter orloven efter
barselsloven, afhængig af hvordan orloven placerer sig i
overgangsåret.
Det foreslås i stk. 4, at i det omfang en
lønmodtager, der har ret til ferie med løn,
ifølge kollektiv aftale har krav på pensionsbidrag af
feriegodtgørelse ved fratræden, skal disse midler
indgå i opgørelsen efter stk. 1.
Det betyder, at
overenskomstmæssige pensionsbidrag af
feriegodtgørelse, som en lønmodtager, der har ret til
ferie med løn, ville skulle have beregnet og udbetalt ved
fratræden, vil skulle opgøres som en del af de
tilgodehavende feriemidler, som skal indberettes til fonden.
Beløbet indgår i den årlige indeksering.
Arbejdsgiver vil som med de øvrige tilgodehavende
feriemidler senest skulle indbetale dette beløb til fonden,
når lønmodtageren når pensionsalderen. Stk. 4 angår kun pensionsbidrag. Andre
supplerende krav på feriebetaling i henhold til kollektiv
overenskomst eller aftale med arbejdsgiveren indgår som
nævnt ikke i opgørelsen efter stk. 1, men vil i mangel
af anden aftale skulle udbetales til lønmodtageren.
Til §
3
Det foreslås i stk. 1, at der for hver enkelt
lønmodtager skal ske indberetning til fonden af de
tilgodehavende feriemidler, som opgjort efter forslagets § 2,
senest den 31. december 2020. Arbejdsgiver vil ved undskyldelige
fejl kunne gøre indsigelse imod indberetningen på
samme måde som angivet i forslagets § 4, stk. 3.
Forslaget betyder, at hver
arbejdsgiver, som har lønmodtagere ansat, der har optjent
ferie efter den gældende ferielov i perioden 1. september
2019 til og med den 31. august 2020, jf. forslagets § 2, vil
skulle indberette de pågældende feriemidler, som hver
enkelt lønmodtager har optjent i perioden, til fonden.
Forslaget indebærer
endvidere, at indberetning skal ske senest den 31. december 2020.
Det vil sige, at alle tilgodehavende feriemidler hos såvel
arbejdsgiver, FerieKonto og privat feriekasse i henhold til en
kollektiv overenskomst vil skulle være indberettet til fonden
senest den 31. december 2020. Det vil påhvile arbejdsgiveren
at sikre, at alle lønmodtagere, der er ansat eller har
feriebetaling stående i virksomheden pr. 31. august 2020,
bliver indberettet.
Arbejdsgiveren vil indenfor fristen
kunne foretage enhver rettelse af eventuelle fejl i det
indberettede.
Efter fristens udløb vil
arbejdsgiveren alene kunne foretage rettelse, hvis fejlen er
undskyldelig. I så fald vil arbejdsgiveren skulle gøre
indsigelse i overensstemmelse med forslagets § 4, stk. 3. Det
betyder, at arbejdsgiveren vil skulle gøre indsigelse senest
den 30. juni 2025, og at arbejdsgiveren ved indsigelse skal
fremlægge dokumentation for enighed med lønmodtageren
eller at arbejdsgiveren har foretaget de i § 35, stk. 2, i lov
om ferie, lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9. oktober 2015
nævnte skridt. Der henvises til forslagets § 4, stk. 3,
og bemærkningerne hertil. En fejl vil f.eks. kunne anses for
undskyldelig, hvis der er tale om simple regnefejl, eller hvis det
efterfølgende fastslås, at der har været fejl i
beregningsgrundlaget, f.eks. lønmodtagerens
lønsats.
Det foreslås i stk. 2, 1. pkt., at indberetningen efter
forslagets stk. 1, vil skulle foretages af den arbejdsgiver, hos
hvem lønmodtageren har optjent de tilgodehavende
feriemidler.
Forslaget indebærer, at for
de lønmodtagere, som arbejdsgiver har ansat på
indberetningstidspunktet, og som har optjent ferie efter de
gældende ferieregler i perioden 1. september 2019 til og med
den 31. august 2020, jf. forslagets § 2, vil arbejdsgiver
skulle indberette de tilgodehavende feriemidler for hver enkelt af
de berørte lønmodtagere til fonden, medmindre
indberetningen er sket til FerieKonto eller en privat feriekasse.
For de lønmodtagere, som er stoppet hos arbejdsgiver inden
indberetningstidspunktet, vil de tilgodehavende feriemidler som
hovedregel være indberettet til FerieKonto i henhold til
§ 28 i lov om ferie, lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9.
oktober 2015, og arbejdsgiver vil således ikke have en
indberetningsforpligtelse for disse lønmodtagere. I de
tilfælde, hvor arbejdsgiveren er omfattet af en fravigelse af
indbetalingspligten til FerieKonto efter § 31 i den
gældende ferielov, vil det være arbejdsgiveren, der
indberetter til fonden.
Det foreslås i stk. 2, 2. pkt., at indberetningen, for
så vidt angår tilgodehavende feriemidler, som er
indberettet til FerieKonto i henhold til § 28 i lov om ferie,
lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9. oktober 2015, eller som er
indberettet til en privat feriekasse i henhold til en kollektiv
overenskomst, dog vil skulle foretages af henholdsvis FerieKonto og
den private feriekasse.
Forslaget betyder, at FerieKonto
vil skulle indberette tilgodehavende feriemidler for de
lønmodtagere, hvor de tilgodehavende feriemidler, som
lønmodtageren har optjent efter de gældende
ferieregler i perioden 1. september 2019 til og med den 31. august
2020, jf. forslagets § 2, er indberettet til FerieKonto i
henhold til § 28 i lov om ferie, lovbekendtgørelse nr.
1177 af 9. oktober 2015. Indberetningen vil skulle foretages senest
den 31. december 2020.
Forslaget indebærer
tilsvarende, at de foreninger, der administrerer private
feriekasser, vil skulle indberette for de lønmodtagere, hvor
de tilgodehavende feriemidler, som lønmodtageren har optjent
ferie efter de gældende ferieregler i perioden 1. september
2019 til og med den 31. august 2020, jf. forslagets § 2, er
indberettet til en privat feriekasse i henhold til en kollektiv
overenskomst.
I det omfang FerieKonto eller en
privat feriekasse indberetter tilgodehavende feriemidler, som
arbejdsgiveren ikke har indbetalt, vil FerieKonto eller den private
feriekasse skulle orientere fonden herom. Der henvises til
forslagets § 5 og bemærkningerne hertil.
Det foreslås i stk. 3, at indberetningen af tilgodehavende
feriemidler til fonden skal indeholde oplysninger om:
1) navn og CPR-nummer eller anden
entydig identifikation,
2) det beløb, de
tilgodehavende feriemidler er opgjort til, samt
3) antallet af opsparede
feriedage.
De nævnte oplysninger vil
skulle indberettes af henholdsvis arbejdsgiveren, FerieKonto eller
en privat feriekasse, således at det er tydeligt, hvilken
lønmodtager de opgjorte tilgodehavende feriemidler
vedrører, hvor stort beløbet er for den enkelte, samt
hvor mange feriedage de indberettede feriemidler svarer til. Dermed
vil det ved udbetaling af de tilgodehavende feriemidler være
muligt at fradrage dagene ved lønmodtagers eventuelle
overgang til efterløn eller fleksydelse, jf. forslagets
§ 15, stk. 2, nr. 2-3.
Det bemærkes, at
indberetningerne først vil kunne finde sted, når
betingelserne i forslagets § 2 er opfyldt.
Behandlingsreglerne ligger indenfor
rammerne af databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 2 og 3,
hvorefter medlemsstaterne kan indføre mere specifikke
bestemmelser for at tilpasse anvendelsen af forordningens
bestemmelser om behandling af oplysninger, der er nødvendige
for at overholde en retlig forpligtelse som påhviler den
dataansvarlige, jf. artikel 6, stk. 1, litra c, eller er
nødvendig af hensyn til udførelse af en opgave i
samfundets interesse eller som henhører under offentlig
myndighedsudøvelse, som den dataansvarlige har fået
pålagt, jf. artikel 6, stk. 1, litra e.
De oplysninger, som kan behandles i
fonden, er almindelige personoplysninger, som eksempelvis
oplysninger om navn, CPR-nummer, adresse, alder m.v. omfattet af
databeskyttelsesforordningens artikel 6. Derudover vil der
også blive behandlet personoplysninger, som eksempelvis
oplysninger om, at en borger har en feriehindring i form af sygdom
eller anden feriehindring m.v. Da der ikke er tale om konkrete
oplysninger om heldbred i form af oplysninger om sygdommens art,
men alene oplysninger om at en lønmodtager har været
uarbejdsdygtig og har en feriehindring, vurderes der ikke at
være tale om følsomme personoplysninger, jf.
forordningens artikel 9, stk. 1.
Beskæftigelsesministeriet
vurderer på baggrund heraf, at lovforslagets § 3 kan
indføres på grundlag af forordningens artikel 6, stk.
1, litra c. Medlemsstaterne kan indføre mere specifikke
bestemmelser for at tilpasse anvendelsen af forordningens
bestemmelser om behandling af oplysninger, der er nødvendige
for at overholde en retlig forpligtelse, som påhviler den
dataansvarlige, jf. artikel 6, stk. 2 og 3.
Beskæftigelsesministeriet vurderer således, at det er
nødvendigt for fondens overholdelse af sin forpligtelse til
at administrere de tilgodehavende feriemidler, at der er
særlige regler om behandlingen af oplysninger om optjente
feriemidler og opsparede feriedage knyttet til en bestemt
lønmodtager og et specifikt ansættelsesforhold, idet
det er en forudsætning for at opretholde den foreslåede
administration af feriemidlerne. Beskæftigelsesministeriet
vurderer endvidere, at bestemmelsen lever op til kravet i
forordningens artikel 6, stk. 2, om at være mere specifikke
bestemmelser om anvendelsen af forordningen. Reglerne er
således specifikt afgrænset til at vedrøre
særlige oplysninger i form af oplysninger om navn, CPR-nummer
eller anden entydig identifikation, det beløb, som de
tilgodehavende feriemidler er opgjort til, samt antallet af
opsparede feriedage og feriepengeudbetaler, og fastsætter
mere præcist specifikke krav til behandling og andre
foranstaltninger for at sikre lovlig og rimelig behandling.
Det bemærkes, at fonden ved
indhentning og behandling af oplysninger om lønmodtager, vil
skulle overholde de generelle principper for behandling af
personoplysninger, som fastsættes i
databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, hvorefter
personoplysninger blandt andet skal behandles lovligt og rimeligt
og på en gennemsigtig måde i forhold til den
registrerede, samt indsamles til udtrykkeligt angivne og legitime
formål og ikke må viderebehandles på en
måde, der er uforenelig med disse formål. Derudover
må alene indhentes og behandles oplysninger, der er
tilstrækkelige, relevante og begrænsede til, hvad der
er nødvendigt i forhold til fondens brug for administration
af de tilgodehavende feriemidler og kontrol med overholdelsen af
denne lov.
Det foreslås i stk. 4, at fonden kan afvise en indberetning,
hvis arbejdsgiveren ikke ved påkrav kan dokumentere, at de
tilgodehavende feriemidler er opgjort i overensstemmelse med
forslaget til § 2.
Forslaget indebærer, at hvis
fonden bliver opmærksom på, at en indberetning har til
formål at misbruge eller omgå fonden, vil fonden kunne
afvise den pågældende indberetning. Formålet
hermed er at mindske risikoen for, at der sker omgåelse med
krav på tilgodehavende feriemidler, som vil kunne betyde, at
der sker uretmæssige udbetalinger fra fonden, eksempelvis at
udbetalingen sker på baggrund af et fiktivt
lønmodtagerkrav. Det bemærkes i den anledning, at
handlinger, der har til formål at misbruge eller omgå
fonden, efter omstændighederne vil kunne være strafbare
efter straffeloven.
Det bemærkes, at afvisning af
en indberetning vil kunne ske på et hvilket som helst
tidspunkt, hvor fonden måtte blive opmærksom på,
at en indberetning har til formål at misbruge eller
omgå fonden. Afvisning er således ikke afhængig
af, at den ville skulle ske i forbindelse med selve indberetningen
fra arbejdsgiver.
Det foreslås i stk. 5, 1. pkt., at fonden skal kunne
pålægge en arbejdsgiver, som undlader at foretage
indberetning i overensstemmelse med stk. 1-4, straks at indsende de
manglende oplysninger.
Efter forslagets § 3, stk. 1-4
vil arbejdsgiveren skulle indberette oplysninger om tilgodehavende
feriemidler, som er opgjort efter forslagets § 2, til fonden,
og denne indberetning skal indeholde oplysning om
lønmodtagerens identitet, tilgodehavende feriebeløb
og hvor mange tilgodehavende feriedage, dette tilgodehavende
feriebeløb svarer til.
Pålægget vil alene
kunne omfatte et krav om oplysning om lønmodtagerens
identitet, tilgodehavende feriebeløb og hvor mange
tilgodehavende feriedage, dette tilgodehavende feriebeløb
svarer til, for samtlige lønmodtagere i virksomheden.
Pålægget vil skulle
være specificeret. Det vil således ikke være
tilstrækkeligt, at fonden sender breve ud til samtlige
arbejdsgivere, hvori det anføres, at der skal foretages
korrekt indberetning for samtlige ansatte. Graden af
udspecificering vil afhænge af, hvilke konkrete mangler der
måtte være sandsynliggjort hos den enkelte
arbejdsgiver.
Pålægget vil være
en forudsætning for, at arbejdsgiveren kan
pålægges retsvirkninger.
Det foreslås i stk. 5, 2. pkt., at fonden vil kunne
pålægge en arbejdsgiver, som undlader at indsende de
manglende oplysninger trods pålæg herom efter
forslagets stk. 1, at foretage indbetaling af tilgodehavende
feriemidler inden for en frist på fire uger, hvorved
arbejdsgiveren mister retten til at bevare de tilgodehavende
feriemidler i fonden.
Dermed vil fonden kunne
ophæve arbejdsgiverens ret til at bevare de tilgodehavende
feriemidler i virksomheden frem til det år, hvor midlerne
skal udbetales til den enkelte lønmodtager. Afhængig
af antallet af lønmodtagere i virksomheden vil denne
retsfølge således kunne have vidtrækkende
likviditetsmæssige konsekvenser for den arbejdsgiver, som
ikke overholder sine forpligtelser, i og med at forslaget
indebærer, at såfremt en arbejdsgiver undlader at
indsende manglende oplysninger for en enkelt lønmodtager,
vil fonden kunne træffe afgørelse om, at samtlige
tilgodehavende feriemidler forfalder.
Fonden vil som udgangspunkt skulle
træffe afgørelse om delvis indbetaling af
tilgodehavende feriemidler, således at arbejdsgiveren skal
indbetale tilgodehavende feriemidler for de(n) berørte
lønmodtager(e).
Fonden vil imidlertid også
kunne træffe afgørelse om fuldstændig
indbetaling af tilgodehavende feriemidler, således at
arbejdsgiveren skal indbetale tilgodehavende feriemidler for alle
lønmodtagere i virksomheden. Ved fondens afgørelse
af, om der undtagelsesvist skal ske fuldstændig indbetaling
af tilgodehavende feriemidler, vil blandt andet kunne indgå,
hvorvidt den mangelfulde indberetning kan tilregnes arbejdsgiveren
som forsætlig eller groft uagtsom, samt om der er tale om
systematiske mangler i indberetningen. I givet fald vil fonden
få mulighed for ved arbejdsgivers manglende betaling at
få kravet dækket af Lønmodtagernes Garantifond
jf. forslaget til § 21.
Det bemærkes, at
bestemmelsens stk. 1 ikke kan danne grundlag for et krav om, at
arbejdsgiveren afgiver oplysninger om forhold, der kan belyse, om
manglerne ved indberetningen kan tilregnes arbejdsgiveren som
forsætlige eller groft uagtsomme. Dette skyldes, at
arbejdsgiveren har ret til ikke at inkriminere sig selv, jf. §
10 i lov om retssikkerhed ved forvaltningens anvendelse af
tvangsindgreb og oplysningspligter, jf. lovbekendtgørelse
nr. 440 af 9. juni 2004. Fonden vil derfor efter
tvangsindgrebslovens § 10, stk. 3, skulle vejlede
arbejdsgiveren om, at vedkommende ikke har pligt til at meddele
oplysninger, som kan have betydning for bedømmelsen af, om
den mangelfulde indberetning kan tilregnes arbejdsgiveren som
forsætlig eller groft uagtsom.
Det bemærkes, at fonden - for
at opnå kendskab til, at arbejdsgiveren ikke har indberettet
alle tilgodehavende feriemidler - vil skulle identificere de
lønmodtagere, der ikke er indberettet oplysninger for, samt
omfanget af disses tilgodehavende feriemidler. Det
forudsættes i denne forbindelse, at den lønmodtager,
der er indberettet oplysninger for, men hvor det oplyste
beløb ikke er korrekt, selv vil gøre indsigelse efter
forslagets § 4, stk. 3. Fondens udsøgning af
lønmodtagere, der ikke er indberettede, jf. forslagets
§ 4, stk. 2, vil f.eks. kunne gennemføres ved at
sammenholde de lønmodtagere, der er indberettet oplysninger
for til fonden, med de personer, virksomheden har indbetalt bidrag
for til Arbejdsmarkedets Tillægspension, og herefter indhente
oplysninger om lønmodtagernes lønforhold i
optjeningsåret fra indkomstregisteret eller
lønmodtageren selv.
Fonden vil ikke kunne
pålægge arbejdsgiveren at foretage indbetaling af
tilgodehavende feriemidler, før der foreligger en eksigibel
afgørelse om omfanget af de tilgodehavende feriemidler. Med
hensyn til, hvornår der vil foreligge en eksigibel
afgørelse og dermed et grundlag for at ændre en
indberetning, henvises der til forslagets § 4, stk. 3, og
bemærkningerne hertil.
Det fremgår af forslagets
§ 4, at lønmodtageren ved sin indsigelse over for
fonden vil skulle dokumentere, at lønmodtageren og
arbejdsgiveren er enige om en anden opgørelse af de
tilgodehavende feriemidler, eller dokumentere at
lønmodtageren har foretaget de i § 35, stk. 2, i lov om
ferie, lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9. oktober 2015
nævnte skridt.
Det foreslås i stk. 5, 3. pkt., at rykkerskrivelsen kan
pålægges gebyr.
Forslaget indebærer, at
rykkerskrivelser, som fonden sender til en arbejdsgiver i de
tilfælde, hvor arbejdsgiver mangler at indsende oplysninger
efter 1. pkt., vil kunne pålægges et gebyr.
Med forslaget sikres det, at fonden
har mulighed for at få dækket sine udgifter til
rykkerskrivelser.
Det bemærkes i den anledning,
at beskæftigelsesministeren vil kunne fastsætte
nærmere regler om opkrævning af gebyr for
rykkerskrivelser og niveauet herfor efter forslaget til stk. 6.
Det foreslås i stk. 6, at beskæftigelsesministeren vil
kunne fastsætte nærmere regler om indberetningen efter
stk. 1-4, herunder om dens indhold og form, samt nærmere
regler om opkrævning af et administrationsbidrag ved
indberetning af et krav, der kan afvises efter stk. 4, herunder om
opkrævning af gebyrer for rykkerskrivelser og niveauet
herfor. Der vil således kunne fastsættes regler om, at
arbejdsgivere skal betale for fondens administration, hvis de
indberetter krav, der kan afvises, fordi arbejdsgiveren ikke ved
påkrav kan dokumentere, at de tilgodehavende feriemidler er
opgjort i overensstemmelse med forslaget til § 2. Der vil
herunder kunne fastsættes regler om indholdet af
indberetningerne, formkrav til og frist for indberetning samt
muligheden for at afvise en indberetning. Der vil således
blive fastsat retningslinjer for, hvordan de i forslagets stk. 3
foreslåede oplysninger vil skulle indberettes af arbejdsgiver
samt fristerne herfor, ligesom der vil kunne fastsættes
nærmere regler for indberetninger foretaget af FerieKonto
eller en privat feriekasse, jf. stk. 2.
Den foreslåede bemyndigelse
har desuden til formål at fastsætte niveauet for de
rykkerskrivelser, som fonden vil skulle sende til arbejdsgivere,
der misligholder forfaldne betalinger til fonden, jf. forslaget til
stk. 5.
Det bemærkes i den anledning,
at gebyrindtægterne ikke må overstige de samlede
omkostninger, som fonden har haft i forbindelse med at udstede
rykkerskrivelser.
Ved beregningen af de samlede
omkostninger kan fonden indregne udgifter af både direkte og
indirekte karakter.
Det foreslås i stk. 7, at beskæftigelsesministeren
desuden bemyndiges til at fastsætte nærmere regler om
fremgangsmåden og vilkårene for sanktioner og
håndhævelse i forbindelse med mangelfuld indberetning
og indbetaling af tilgodehavende feriemidler, jf. forslaget til
stk. 5.
Den foreslåede bemyndigelse
har blandt andet til formål at sikre muligheden for at
fastsætte en smidig administration af fondens mulighed for at
sanktionere og håndhæve manglende indberetninger og
indbetaling af tilgodehavende feriemidler.
Til §
4
Det foreslås i stk. 1, at fonden vil skulle underrette
arbejdsgiveren og efterfølgende lønmodtageren om de
indberettede oplysninger, jf. dog forslagets § 28, stk. 3, 2.
pkt..
Forslaget indebærer, at
når fonden har modtaget en indberetning, jf. forslagets
§ 3, vil fonden skulle underrette den enkelte arbejdsgiver om
de samlede indberetninger, som arbejdsgiveren har foretaget for
hver enkelt lønmodtager, som har et krav på
tilgodehavende feriemidler hos arbejdsgiveren. Arbejdsgiveren
får således mulighed for at danne sig et overblik over
de samlede indberetninger og vil kunne berigtige eventuelle
fejlindberetninger. Det bemærkes i den anledning, at fonden
vil kunne angive en periode, inden for hvilken arbejdsgiveren vil
kunne foretage berigtigelser, således at fonden
efterfølgende vil kunne underrette lønmodtageren om
de indberettede oplysninger. Ved underretningen af arbejdsgiveren
vil fonden, for at understøtte fondens mulighed for at kunne
foretage den mest retvisende regulering, gøre arbejdsgiveren
opmærksom på, at såfremt der ikke sker
ændringer, vil det være den registrerede indberetning,
der vil danne grundlag for den kommende regulering af
tilgodehavende feriemidler. Der henvises i den forbindelse til
forslaget til stk. 2 med tilhørende bemærkninger,
hvorefter fonden forud for underretningen vil skulle
undersøge, om arbejdsgiver har foretaget fuldstændig
indberetning for alle lønmodtagere.
Herefter vil fonden skulle
underrette den enkelte lønmodtager om den indberetning af
tilgodehavende feriemidler, der er foretaget for den enkelte
lønmodtager. Det bemærkes i den anledning, at en
lønmodtagers tilgodehavende feriemidler vil kunne
bestå af midler optjent hos forskellige arbejdsgivere,
herunder arbejdsgivere hvorfra lønmodtageren er
fratrådt. De tilgodehavende feriemidler vil derfor kunne
bestå af midler indberettet af såvel en arbejdsgiver
som FerieKonto eller en privat feriekasse, jf. forslagets § 3,
stk. 2. Fonden skal desuden, jf. forslagets § 28, stk. 3,
forud for underretning af lønmodtageren undersøge,
hvorvidt der er sket en udbetaling af tilgodehavende feriemidler,
jf. § 28. Ved underretningen af lønmodtageren vil
fonden for at understøtte fondens mulighed for at kunne
foretage den mest retvisende regulering gøre
lønmodtageren opmærksom på, at såfremt
lønmodtageren ikke gør indsigelse inden udgangen af
marts 2021, vil det være den indberetning, som vil danne
grundlag for den kommende regulering af tilgodehavende feriemidler.
Det bemærkes, at fristen for at gøre endelig
indsigelse mod opgørelsen vil være omfattet af
forslaget til stk. 3.
Det bemærkes, at
underretningspligten er noget andet og mere end oplysningspligten i
databeskyttelsesforordningens artikel 13 og 14. Det understreges
således, at bestemmelsen ikke berører forordningens
artikel 13 og 14.
Det foreslås i stk. 2, 1. pkt., at fonden vil skulle
undersøge, om arbejdsgiver har foretaget fuldstændig
indberetning for alle lønmodtagere, jf. forslagets §
3.
Forslaget indebærer, at
fonden i forbindelse med indberetningerne, jf. forslagets § 3,
og underretningen herom, jf. forslagets stk. 1, vil få til
opgave at undersøge, om der er foretaget indberetning af
tilgodehavende feriemidler for alle de lønmodtagere, som
må formodes at have optjent ferie efter de gældende
ferieregler i perioden 1. september 2019 til og med 31. august
2020, jf. forslagets § 2. I praksis vil det kunne ske ved at
undersøge, om der er indberettet tilgodehavende feriemidler
for alle de lønmodtagere, som er registeret i
indkomstregistret med lønindkomst i den
pågældende periode, samt oplysninger om indbetalte
ATP-bidrag hos Arbejdsmarkedets Tillægspension.
Det foreslås i stk. 2, 2. pkt., at hvis fonden identificerer
lønmodtagere, for hvilke der må antages ikke at
være indberettet oplysninger om tilgodehavende feriemidler,
vil fonden skulle foretage høring af pågældende
arbejdsgiver og lønmodtager over den manglende
indberetning.
Forslaget indebærer, at
såfremt fonden identificerer et lønmodtagerforhold,
hvor det på baggrund af oplysninger i f.eks.
indkomstregistret må antages, at arbejdsgiveren ikke har
indberettet tilgodehavende feriemidler, påhviler det fonden
at undersøge forholdet nærmere. Dette vil i
følge forslaget skulle ske ved, at fonden hører
arbejdsgiver og lønmodtager om det konkrete forhold. Det
bemærkes i den anledning, at der både vil kunne
være tale om tilfælde, hvor arbejdsgiver ingen
indberetning har foretaget, samt tilfælde hvor indberetningen
må antages at være ufuldstændig.
Forslaget har til formål at
medvirke til i størst muligt omfang at sikre korrekt
indberetning og opgørelse af lønmodtagerens krav
på tilgodehavende feriemidler.
Det foreslås i stk. 3, at en lønmodtager, der er
uenig i en opgørelse efter § 3, vil skulle gøre
indsigelse senest den 30. juni 2025. Det foreslås endvidere,
at lønmodtageren ved orientering af fonden ved indsigelsen
vil skulle dokumentere, at lønmodtageren og arbejdsgiveren
er enige om en anden opgørelse af de tilgodehavende
feriemidler, eller at lønmodtageren har foretaget de i
§ 35, stk. 2, i lov om ferie, jf. lovbekendtgørelse nr.
1177 af 9. oktober 2015 nævnte skridt.
Forslaget bygger på, at de
tilgodehavende feriemidler opgøres efter den gældende
ferielovs regler, og at eventuelle tvister m.v. tilsvarende
behandles efter de regler, som pengene er optjent efter.
Som det fremgår af
bemærkningerne til forslagets § 2, stk. 1, vil de
tilgodehavende feriemidler være optjent i to forskellige
optjeningsår, hvorfor forældelse efter den
gældende ferielovs § 35, stk. 2, vil indtræde
delvist den 1. maj 2024 og delvist den 1. maj 2025. Ved anvendelse
af forældelseslovens almindelige bestemmelser for krav, der
udspringer af ansættelsesforhold, vil forældelse som
udgangspunkt indtræde 5 år efter indberetningsfristen.
Dette tidspunkt vil være den 31. december 2025. Det vurderes
mest hensigtsmæssigt, at fristen for at gøre
indsigelse over for en indberetning af tilgodehavende feriemidler
ophører på ét tidspunkt, og at dette tidspunkt
bør fastsættes til 4½ år efter
indberetningsfristen i forslagets § 3, stk. 1, dvs. senest den
30. juni 2025.
Ved orientering af fonden om
indsigelse mod en indberetning vil der efter forslaget skulle
vedlægges dokumentation for enighed mellem arbejdsgiveren og
lønmodtageren eller for, at lønmodtageren med succes
har taget skridt som nævnt i den gældende ferielovs
§ 35, stk. 2, senest den 30. juni 2025. Hvis arbejdsgiveren og
lønmodtageren ikke er enige om en ændring, vil
lønmodtageren således skulle fremlægge
dokumentation for, at lønmodtageren har søgt kravet
gennemført ved retssag, fagretlig behandling,
politianmeldelse, indgivelse af konkursbegæring eller ved at
rette skriftlig henvendelse til direktøren for Styrelsen for
Arbejdsmarked og Rekruttering. Orientering om indsigelsen vil
skulle vedlægges dokumentation for, at tidsfristen er
overholdt, og at lønmodtageren har fået medhold,
f.eks. i form af en dom eller afgørelse.
Fonden vil således også
kunne orienteres om indsigelsen efter den 30. juni 2025.
Det bemærkes, at
arbejdsgiveren også vil kunne foretage indsigelse overfor
undskyldelige fejl ved opgørelsen under samme betingelser,
jf. forslagets § 3, stk. 1.
Det bemærkes, at denne
indsigelsesret ikke skal forveksles med indsigelsesretten efter
databeskyttelsesforordningens artikel 21, der ikke berøres
af lovforslaget.
Til §
5
Det foreslås i stk.
1, 1. pkt., at FerieKonto
og de private feriekasser senest den 31. december 2020 vil skulle
overføre de tilgodehavende feriemidler til fonden, som de
har indberettet til fonden, jf. forslagets § 3, stk. 2, 2.
pkt., jf. dog forslaget til stk. 2.
Forslaget indebærer, at fonden ved udgangen af 2020 vil
have modtaget tilgodehavende feriemidler til forvaltning.
Baggrunden for, at FerieKonto og de private feriekasser vil
skulle foretage indbetaling senest den 31. december 2020, er, at de
allerede har modtaget indbetalingerne fra arbejdsgiverne.
Formålet med bestemmelsen er blandt andet at
tilføre fonden likviditet.
Det foreslås i stk.
1, 2. pkt., at fonden vil
kunne forlange tilgodehavende feriemidler, som en arbejdsgiver i
strid med reglerne ikke har indbetalt til FerieKonto eller en
privat feriekasse, betalt inden 30 dage med tillæg af renter
efter § 28, stk. 2, i lov om ferie, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1177 af 9. oktober 2015 (den
gældende ferielov). Efter den gældende ferielov har
arbejdsgiverne pligt til at indbetale feriegodtgørelsen til
FerieKonto samtidig med indberetningen. Efter den gældende
ferielovs § 28, stk. 2, skal alle arbejdsgivere, der
indbetaler feriegodtgørelse til FerieKonto, ved forsinket
indbetaling betale renter heraf med 1,5 pct. pr. påbegyndt
måned regnet fra forfaldsdatoen.
Forslaget har sin baggrund i, at
FerieKonto og de private feriekasser ikke vil kunne overføre
beløb, der endnu ikke er indbetalt af arbejdsgiveren. Med
den foreslåede bestemmelse vil FerieKontos eller den private
feriekasses krav mod arbejdsgiveren blive overført til
fonden. Fonden vil dermed have mulighed for at kræve
beløbet indbetalt inden 30 dage fra påkrav, ligesom
det gør sig gældende for fondens andre
inddrivelsesskridt i forslagets § 3, stk. 5, og § 10.
Fonden vil endvidere kunne tillægge kravet renter efter samme
bestemmelse, som finder anvendelse for FerieKonto og de private
feriekasser.
Fonden vil endvidere få
mulighed for ved arbejdsgiverens manglende betaling at få
kravet dækket af Lønmodtagernes Garantifond, jf.
forslagets § 21.
Det foreslås i stk. 2, at FerieKonto senest den 1. april
2020 skal overføre de feriemidler, der er indbetalt til
FerieKonto for perioden fra 1. september 2019 til 31. december 2019
til fonden. Der vil være tale om midler, der er indbetalt af
arbejdsgivere til FerieKonto jf. den gældende ferielovs
§ 28.
Formålet med bestemmelsen er,
at fonden vil have mulighed for at udbetale tilgodehavende
feriemidler i form af særlige fondsferiedage fra den 1. maj
2020 til lønmodtagere, der er omfattet af forslagets §
28. Beløbet fratrækkes den overførsel, der skal
ske fra FerieKonto af indberettede tilgodehavende feriemidler til
fonden senest 31. december 2020, jf. forslagets stk. 1.
Til §
6
Det foreslås i stk. 1, at arbejdsgiver i forbindelse med
indberetningen efter forslagets § 3 indbetaler tilgodehavende
feriemidler for hver lønmodtager til fonden, medmindre
arbejdsgiver i forbindelse med indberetningen tilkendegiver, at
denne ønsker at beholde tilgodehavende feriemidler i
virksomheden, indtil de forfalder til betaling efter §§ 8
og 9, jf. dog § 3, stk. 5, 2. pkt.
Heraf følger, at det vil
være udgangspunktet, at arbejdsgiveren skal indbetale de
tilgodehavende feriemidler til fonden.
Arbejdsgiveren vil dog have
mulighed for at tilkendegive, at denne vil beholde ikke forfaldne,
tilgodehavende feriemidler i virksomheden. Herved vil
arbejdsgiveren benytte sig af en mulighed for at etablere et
gældsforhold til fonden, som er nærmere reguleret i
forslagets §§ 7-11.
Forslaget indebærer, at
arbejdsgiverne vil få mulighed for at beholde de
tilgodehavende feriemidler som likviditet i virksomhederne,
således at de først skal indbetale feriemidlerne,
når lønmodtageren når folkepensionsalderen,
forlader arbejdsmarkedet af helbredsmæssige årsager
eller ved fraflytning til udlandet - på samme måde som
efter de gældende regler, jf. ferielovens § 30.
Arbejdsgiveren kan på ethvert
tidspunkt vælge at indbetale en lønmodtagers
tilgodehavende feriemidler til fonden, herunder ved ordningens
start. Indbetalingen frigør virksomheden fra
betalingsforpligtelsen overfor fonden.
Det foreslås i stk. 2, at arbejdsgivere, der ikke har
indbetalt samtlige tilgodehavende feriemidler til fonden,
årligt senest den 31. august, vil skulle bekræfte over
for fonden, at arbejdsgiver fortsat vil beholde ikke forfaldne,
tilgodehavende feriemidler i virksomheden. Herved
imødegås risikoen for, at en virksomhed
ophører, uden at fonden bliver opmærksom derpå
inden for overskuelig tid.
Den foreslåede bestemmelse
indebærer, at arbejdsgiveren hvert år vil skulle
bekræfte over for fonden, at denne fortsat vil beholde de
tilgodehavende feriemidler, som ikke skal indbetales efter
forslagets §§ 8 og 9, i virksomheden - og altså, om
arbejdsgiveren fortsat ønsker at opretholde
gældsforholdet til fonden.
Hvis arbejdsgiveren ønsker
at opretholde gældsforholdet til fonden, vil arbejdsgiveren
skulle give fonden meddelelse herom senest den 31. august, svarende
til forfaldsdatoen for opkrævede beløb efter
forslagets § 8.
Hvis arbejdsgiveren ikke
ønsker at opretholde gældsforholdet til fonden, vil
arbejdsgiveren skulle indbetale alle tilgodehavende feriemidler med
tillæg af den årlige indeksering til fonden sammen med
det eventuelt opkrævede beløb efter forslagets §
8.
Det bemærkes, at baggrunden
for forslaget om, at arbejdsgiver årligt vil skulle
bekræfte, at denne fortsat ønsker at beholde de
tilgodehavende feriemidler i virksomheden, er hensynet til fondens
muligheder for at holde sig ajour med virksomheders status og
dermed muligheden for at kunne sikre indbetaling af de
tilgodehavende feriemidler.
Det bemærkes, at fonden i
perioderne mellem arbejdsgivers årlige bekræftelse vil
have mulighed for at holde sig ajour med en virksomheds status ved
f.eks. at følge virksomheden i Det Centrale
Virksomhedsregister (CVR-registret). Af registret fremgår
blandt andet oplysninger om virksomhedens startdato,
virksomhedsform, momsoplysninger samt status som enten aktiv, under
opløsning eller lignende. Alle virksomheder, der tjener over
50.000 kr. årligt, skal have et CVR-nummer og være
registreret i CVR-registret. I den forbindelse bemærkes det,
at en virksomhed, der flytter hjemsted til udlandet, automatisk vil
få lukket sit CVR-nummer og dermed opgive sin tilknytning til
Danmark. Det er muligt at abonnere gratis på oplysninger om
virksomheder i CVR-registret.
Det bemærkes, at der vil
kunne være situationer, hvor en udenlandsk arbejdsgiver, der
ikke er formelt etableret i Danmark, har haft en lønmodtager
beskæftiget i Danmark, der har optjent tilgodehavende
feriemidler. Det kunne f.eks. være en herboende journalist
fra et fransk nyhedsbureau, der ikke er omfattet af
udstationeringsreglerne, og som derfor optjener ferie efter den
danske ferielov.
Såfremt den udenlandske
arbejdsgiver ikke har indbetalt de tilgodehavende feriemidler i
forbindelse med selve indberetningen, og fonden dermed har et krav
på tilgodehavende feriemidler hos den udenlandske
arbejdsgiver, vil det være relevant, at fonden kan holde sig
ajour med den udenlandske arbejdsgivers fortsatte tilknytning til
Danmark.
En sådan udenlandsk
arbejdsgiver vil ikke være registreret i CVR-registret, men
skal derimod være registreret i Registret for Udenlandske
Tjenesteydere (RUT-registret). Udenlandske arbejdsgivere, der
leverer tjenesteydelser i Danmark, skal anmelde sig i
RUT-registret, jf. udstationeringslovens §§7 a-7 e.
Fonden vil således f.eks. kunne forespørge på
registreringerne i RUT-registret, om en udenlandsk virksomhed
opgiver sin tilknytning til Danmark, og de tilgodehavende
feriemidler dermed skal indbetales til fonden.
Når fonden er blevet
opmærksom på, at en virksomhed er under
opløsning eller ophør eller opgiver den tilknytning
til Danmark, som udløste de registrerede krav på
tilgodehavende feriemidler, og dermed er omfattet af
indbetalingsforpligtelsen, jf. forslagets § 9, men
virksomheden ikke af egen drift indbetaler tilgodehavende
feriemidler til fonden, men blot lukker - er det op til fonden at
sende eventuel rykkerskrivelse til pågældende
virksomhed, jf. forslaget til § 10.
Det foreslås i stk. 3, at en arbejdsgiver, der ikke har
indbetalt samtlige tilgodehavende feriemidler til fonden, til
enhver tid frivilligt vil kunne indbetale en lønmodtagers
tilgodehavende feriemidler tillagt de foretagne årlige
indekseringer, jf. stk. 4 og § 7.
Dette indebærer, at
arbejdsgiveren på et hvilket som helst tidspunkt kan
vælge at ophæve gældsforholdet til fonden. Hvis
arbejdsgiver indbetaler tilgodehavende feriemidler, vil
arbejdsgiver som anført i forslagets stk. 5 bringe enhver
forpligtelse, for så vidt angår tilgodehavende
feriemidler i forhold til den pågældende
lønmodtager til ophør, jf. dog forslagets stk. 4.
Det vil derfor være en
forudsætning for indbetaling, at indbetalingen omfatter det
fulde beløb, der er indberettet efter forslagets § 3 og
reguleret i overensstemmelse med forslagets § 7, i forhold til
den enkelte lønmodtager. Det vil ikke være muligt at
indbetale den enkelte lønmodtagers tilgodehavende
feriemidler ratevis. Dette er også begrundet i vanskeligheden
ved at administrere delvise indbetalinger.
Det vil derimod være muligt
for arbejdsgiver at indbetale tilgodehavende feriemidler for
enkelte lønmodtagere, hvorved arbejdsgiver frigør sig
fra forpligtelser vedrørende disse lønmodtagere, mens
sådanne forpligtelser fortsat kan bestå
vedrørende andre lønmodtagere. Det vil eksempelvis
være en mulighed, at arbejdsgiver indbetaler tilgodehavende
feriemidler til fonden i forbindelse med, at den enkelte
lønmodtager fratræder, så arbejdsgiver alene har
forpligtelser vedrørende lønmodtagere, som fortsat er
ansat hos arbejdsgiveren.
Det foreslås i stk. 4, at de frivilligt indbetalte
tilgodehavende feriemidler, jf. forslagets stk. 3, vil skulle
indekseres efter forslagets § 7. Indekseringen vil skulle
være forholdsmæssig for perioden fra den seneste
indeksering efter § 7 og frem til og med den måned,
hvori indbetaling finder sted.
I det omfang, en arbejdsgiver
vælger frivilligt at indbetale tilgodehavende feriemidler for
en, flere eller alle lønmodtagere i virksomheden, vil der -
i forbindelse med den førstkommende årlige indeksering
af kravene mod arbejdsgiverne - også skulle foretages en
forholdsmæssig indeksering af de krav, der er indfriet siden
sidste indeksering.
Indekseringen vil skulle foretages
forholdsmæssigt pr. måned. Indfrier en arbejdsgiver
således den 20. januar, vil indekseringen svare til 7
måneder (juli til januar) af 12 måneder.
Det bemærkes, at der ikke
skal foretages en tilsvarende forholdsmæssig indeksering,
hvis kravet bliver indfriet i årets løb efter
forslagets § 8.
Det foreslås i stk. 5, at arbejdsgivers forpligtelser over
for fonden vedrørende den pågældende
lønmodtager ophører med arbejdsgivers fulde
indbetaling af en lønmodtagers tilgodehavende feriemidler
med tillæg af indeksering, jf. forslagets stk. 4 og §
7.
Det er med forslaget muligt for
arbejdsgiver efter indberetning, jf. forslagets § 3, at bringe
sine forpligtelser i relation til tilgodehavende feriemidler
både helt og for en del af virksomhedens lønmodtagere
til ophør. Det vil dog være en betingelse, at der
også foretages indbetaling af tilskrevet indeksering, jf.
forslagets § 7, og efterfølgende forholdsmæssig
indeksering, jf. forslagets stk. 4.
Forslaget indebærer, at
arbejdsgiver ikke vil kunne foretage delvis indbetaling for en
lønmodtager. For at arbejdsgivers forpligtelse overfor
fonden skal ophøre, skal der indbetales fuldt for den
enkelte lønmodtager.
Til §
7
Det foreslås i stk. 1, at fonden skal give arbejdsgiver
meddelelse om størrelsen af indekseringen af de
tilgodehavende feriemidler.
Baggrunden for forslaget er, at
arbejdsgivere, der har tilkendegivet, at de vil beholde ikke
forfaldne, tilgodehavende feriemidler i virksomheden, skal forrente
midlerne med en årlig lønindeksreguleringssats
svarende til lønudviklingen, indtil beløbet
indbetales, hvilket senest sker på det tidspunkt, hvor
lønmodtageren skal have beløbet udbetalt. Dette vil
være, når lønmodtageren når
folkepensionsalderen eller f.eks. forlader arbejdsmarkedet som
følge af førtidspension, efterløn, udbetaling
af en alderspension oprettet som led i et ansættelsesforhold
eller ved fraflytning til udlandet.
Forslaget indebærer, at
størrelsen af den årlige lønindeksering, som
tilskrives af fonden og opgøres på baggrund af de
seneste oplysninger om den årlige faktiske
lønudvikling, jf. forslaget til stk. 3, skal meddeles til
arbejdsgiver af fonden. Formålet med forslaget er, at give
arbejdsgiver besked om den årlige forrentning af
arbejdsgivers skyldige beløb, således at arbejdsgiver
er klar over, hvad det skyldige beløb til fonden
beløber sig til.
Det foreslås desuden i stk. 2, at beskæftigelsesministeren
eller den, som beskæftigelsesministeren bemyndiger hertil,
hvert år den 31. maj vil skulle fastsætte
størrelsen af den indeksering, arbejdsgiverne skal anvende
til at regulere de tilgodehavende feriemidler, som arbejdsgiverne
skal indbetale til fonden.
Det foreslås, at
indekseringen vil skulle fastsættes til den procentvise
ændring i årslønnen i lønåret i
forhold til året forud for lønåret og
opgøres hvert år den 31. maj på baggrund af
Dansk Arbejdsgiversforenings årlige lønstatistik
(Strukturstatistikken). Denne statistik indgår også i
grundlaget for tilpasningsprocenten, jf. § 3 i lov nr. 373 af
28. maj 2003 om en satsreguleringsprocent, der indgår i den
årlige regulering af f.eks. en række offentlige
ydelser, så de følger lønudviklingen.
Det foreslås i stk. 3, at beskæftigelsesministeren
bemyndiges til at fastsætte nærmere regler om
meddelelsen til arbejdsgiver.
Bemyndigelsen forventes
udmøntet således, at fonden vil skulle informere
arbejdsgiverne om størrelsen af den årlige
indeksering, samt give de oplysninger, der er nødvendige
for, at arbejdsgiveren kan opgøre, hvor stor en del af de
tilgodehavende feriemidler, der er henholdsvis kortfristet og
langfristet gæld. Det præcise indhold af meddelelsen
vil blandt andet afhænge af den teknologiske udvikling.
Dermed vil det af arbejdsgiverne
regulerede beløb være det beløb, som
arbejdsgiveren efter forslagets § 8 vil skulle indbetale for
den enkelte lønmodtager, hvis lønmodtageren
før næste indeksering når folkepensionsalderen
eller en af de andre årsager til udbetaling indtræffer,
jf. forslaget til § 15 stk. 2-4.
Til §
8
Det foreslås i stk. 1, 1. pkt., at fonden hvert år
inden udgangen af juli måned vil skulle træffe
afgørelse om, at arbejdsgivere senest den 1. september skal
indbetale tilgodehavende feriemidler for de lønmodtagere,
som fonden har udbetalt eller vil skulle udbetale tilgodehavende
feriemidler til i perioden fra den 1. marts i
afgørelsesåret og frem til udgangen af februar
måned i det følgende år, fordi
lønmodtageren har nået folkepensionsalderen.
Afgørelsen omfatter også tilgodehavende feriemidler
udbetalt efter forslagets § 28, stk. 4. Forslaget
medfører således, at det fulde beløb for
tilgodehavende feriemidler for den enkelte lønmodtager hos
arbejdsgiveren indbetales. Det bemærkes, at der vil kunne
være tale om indbetaling af tilgodehavende feriemidler fra
arbejdsgiver, hvor det fulde beløb tidligere er udbetalt til
lønmodtageren.
Der henvises til forslagets §
15, stk. 1, 1. pkt., hvoraf det fremgår, at fonden vil skulle
udbetale tilgodehavende feriemidler med regulering til
lønmodtageren, når pågældende har
nået folkepensionsalderen i henhold til kapitel 1 i lov om
social pension.
Afgørelser om indbetaling af
tilgodehavende feriemidler vil skulle omfatte hver enkelt
lønmodtager, som opfylder betingelserne i den
foreslåede § 15, stk. 1, 1. pkt., såfremt
lønmodtagerens tilgodehavende feriemidler ikke allerede af
egen drift er indbetalt af arbejdsgiveren senest på
afgørelsestidspunktet.
Det forudsættes, at fonden
snarest muligt efter den 31. maj stiller data til rådighed
for arbejdsgiveren om indekseringen af de tilgodehavende
feriemidler. Det forudsættes endvidere, at fonden snarest
muligt og gerne forud for fristens udløb sender en
afgørelse til arbejdsgiveren med oplysning om indekseringens
størrelse samt størrelsen af de krav, der henholdsvis
kan og skal betales senest den 1. september, med opfordring til at
oplyse, om arbejdsgiveren fortsat vil beholde de tilgodehavende
feriemidler i virksomheden.
Det foreslås i stk. 1, 2. pkt., at fonden i 2021 vil skulle
træffe afgørelse om indbetaling af andre
tilgodehavende feriemidler, som i medfør af forslaget til
§ 15, stk. 1, 1. pkt., jf. § 15, stk. 5, kan kræves
udbetalt den 1. oktober 2021.
Baggrunden for forslaget er, at der
i forbindelse med fondens oprettelse og igangsætning er behov
for særregler om, hvad der skal indbetales til fonden i 2021,
jf. forslaget sammenholdt med § 15, stk. 5, hvorefter fonden
ikke har pligt til at opfylde krav på udbetaling af
tilgodehavende feriemidler efter § 15, stk. 1-4, før
den 1. oktober 2021. Efter forslagets § 15, stk. 1, 1. pkt.,
kan der i 2021 træffes afgørelse vedrørende
alle, der når folkepensionsalderen i perioden 1. marts 2021
til 28. februar 2022. Med forslagets § 15, stk. 1, 2. pkt.,
sikres, at der i 2021 også kan træffes afgørelse
vedrørende alle, der har nået folkepensionsalderen
inden den 1. marts 2021. Med forslagets § 15, stk. 2, sikres,
at der i 2021 også kan træffes afgørelse
vedrørende de lønmodtagere, som inden udgangen af
februar 2021 ville have fået de tilgodehavende feriemidler
udbetalt i medfør af § 15, stk. 2-4, men som i
medfør af § 15, stk. 5, må vente til den 1.
oktober 2021.
Det foreslås i stk. 2, 1. pkt., at fonden endvidere hvert
år inden udgangen af juli måned vil skulle træffe
afgørelse om, at tilgodehavende feriemidler, som i perioden
fra den 1. marts i det forudgående år og frem til
udgangen af februar måned i afgørelsesåret er
blevet udbetalt til lønmodtager efter § 15, stk. 2-4,
skal indbetales af arbejdsgiver til fonden senest den 1. september
i afgørelsesåret. Afgørelsen omfatter
også tilgodehavende feriemidler udbetalt efter forslagets
§ 28, stk. 4. Forslaget medfører således, at det
fulde beløb for tilgodehavende feriemidler for den enkelte
lønmodtager hos arbejdsgiveren indbetales. Det
bemærkes, at der vil kunne være tale om indbetaling af
tilgodehavende feriemidler fra arbejdsgiver, hvor det fulde
beløb tidligere er udbetalt til lønmodtageren.
Fonden vil således skulle
træffe afgørelse om, at arbejdsgiver skal indbetale
tilgodehavende feriemidler til fonden for de lønmodtagere,
som i den pågældende periode har fået udbetalt
tilgodehavende feriemidler med tillæg af årlige
reguleringer, fordi pågældende har forladt
arbejdsmarkedet og er overgået til førtidspension,
efterløn eller fleksydelse, har fået udbetalt
alderspension som led i et ansættelsesforhold eller har taget
varig bopæl i udlandet, jf. forslaget til § 15, stk.
2.
Fonden vil endvidere skulle
træffe afgørelse om, at arbejdsgiver skal indbetale
tilgodehavende feriemidler til fonden for de lønmodtagere,
hvor fonden ved lønmodtagers død har udbetalt
lønmodtagerens tilgodehavende feriemidler med tillæg
af årlige reguleringer til dødsboet, jf. forslaget til
§ 15, stk. 3.
Fonden vil herudover skulle
træffe afgørelse om, at arbejdsgiver skal indbetale
tilgodehavende feriemidler til fonden for de lønmodtagere,
hvis samlede tilgodehavende feriemidler på
indberetningstidspunktet ikke overstiger 1.500 kr., jf. forslaget
til § 15, stk. 4.
Afgørelser om indbetaling af
tilgodehavende feriemidler vil skulle omfatte hver enkelt
lønmodtager, som opfylder betingelserne i forslagets §
15, stk. 2-4, såfremt lønmodtagerens tilgodehavende
feriemidler ikke allerede af egen drift er indbetalt af
arbejdsgiveren senest på afgørelsestidspunktet.
Det foreslås i stk. 2, 1. pkt., at fonden i 2021 vil skulle
træffe afgørelse om indbetaling af andre
tilgodehavende feriemidler, som i medfør af forslaget til
§ 15, stk. 2-4, jf. § 15, stk. 5, kan kræves
udbetalt den 1. oktober 2021.
Baggrunden for forslaget er, at der
i forbindelse med fondens oprettelse og igangsætning er behov
for særregler om, hvad der skal indbetales til fonden i 2021,
jf. forslaget sammenholdt med § 15, stk. 5, hvorefter fonden
ikke har pligt til at opfylde krav på udbetaling af
tilgodehavende feriemidler efter § 15, stk. 1-4, før
den 1. oktober 2021. Med forslagets § 15, stk. 2, sikres, at
der i 2021 kan træffes afgørelse vedrørende de
lønmodtagere, som inden udgangen af februar 2021 ville have
fået de tilgodehavende feriemidler udbetalt i medfør
af § 15, stk. 2-4, men som i medfør af § 15, stk.
5, må vente til den 1. oktober 2021.
Det foreslås desuden i stk. 3, at fonden hvert år inden
udgangen af juli måned vil skulle træffe
afgørelse om, at forholdsmæssig indeksering efter
forslagets § 6, stk. 4, som vedrører perioden 1. juni i
det forudgående år og frem til 31. maj i
afgørelsesåret, skal indbetales af arbejdsgiver til
fonden senest den 1. september.
Fonden vil således skulle
træffe afgørelse om, at arbejdsgiver for de
tilgodehavende feriemidler, som denne har indbetalt frivilligt i
årets løb, jf. forslagets § 6, stk. 1, skal
indbetale en forholdsmæssig indeksering for perioden fra den
seneste indeksering efter § 7 og frem til
indbetalingstidspunktet.
Forslaget indebærer, at i det
omfang, en arbejdsgiver vælger frivilligt at indbetale
tilgodehavende feriemidler for en, flere eller alle
lønmodtagere i virksomheden, vil arbejdsgiver i forbindelse
med den førstkommende årlige indeksering af kravene
mod arbejdsgiverne, modtage en afgørelse om, at der er
foretaget en forholdsmæssig indeksering af det eller de krav,
arbejdsgiver har indfriet siden sidste indeksering.
Indekseringen vil skulle foretages
forholdsmæssigt pr. måned. Indfrier en arbejdsgiver
således den 20. januar, vil indekseringen svare til 7
måneder (juli til januar) af 12 måneder.
Til §
9
Det foreslås i stk. 1, at arbejdsgiver i visse situationer
under alle omstændigheder vil skulle foretage indbetaling til
fonden. Det gælder i tilfælde, hvor arbejdsgivers
virksomhed opløses, ophører eller opgiver den
tilknytning til Danmark, som udløste de registrerede krav
på tilgodehavende feriemidler, og i øvrigt ved
arbejdsgivers konkurs eller arbejdsgivers død, såfremt
der træffes afgørelse om insolvensbehandling, eller
boet sluttes ved boudlæg uden skiftebehandling. Det
foreslås endvidere, at arbejdsgiveren skal indbetale
tilgodehavendet ved afvikling af sine aktiviteter. Heri ligger ikke
blot, at der skal ske indbetaling, hvis et selskab tømmes
for aktiver, men også, at den virksomhed, som afvikler sin
hidtidige produktionsaktivitet for at anvende herved indkomne
midler til finansiel aktivitet, skal foretage indbetaling til
fonden.
Forslaget betyder, at arbejdsgiver
vil skulle indbetale beløbet til fonden senest på det
tidspunkt, hvor en af ovennævnte situationer
indtræffer.
Det bemærkes, at det af
forslaget til § 10, stk. 2, fremgår, at i
tilfælde, hvor en arbejdsgiver ikke indbetaler tilgodehavende
feriemidler, der er forfaldne efter forslaget til
nærværende bestemmelse, vil fonden skulle sende en
rykkerskrivelse til pågældende arbejdsgiver, hvorefter
pågældende vil skulle indbetale inden for en frist
på fire uger. Der henvises til bemærkningerne til
forslaget til § 10, stk. 2.
Det betyder, at arbejdsgiver,
uanset forslaget til § 8, vil skulle indbetale tilgodehavende
feriemidler til fonden senest samtidig med, at arbejdsgivers
virksomhed opgiver den tilknytning til Danmark, som udløste
de registrerede krav på tilgodehavende feriemidler. Dette vil
i praksis forekomme, når arbejdsgivers virksomhed foretager
grænseoverskridende flytning til udlandet. Destinationen for
den grænseoverskridende flytning er bestemmelsens
anvendelsesområde uvedkommende, idet den blotte
grænseoverskridende flytning bevirker, at virksomheden
opløses i dansk CVR-forstand og således ikke
længere betragtes som etableret i Danmark med de rettigheder
og forpligtelser, der følger heraf.
Der henvises i øvrigt til
bemærkningerne til forslaget § 6, stk. 2.
Herudover foreslås det i
stk. 2, at overdrager og erhverver i
forbindelse med hel eller delvis overdragelse af en virksomhed i
fælleskab vil kunne meddele fonden, at erhverver overtager
overdragers forpligtelse vedrørende tilgodehavende
feriemidler.
Det betyder, at der ved
virksomhedsoverdragelse vil kunne ske debitorskifte mellem
overdrager og erhverver, hvis der foreligger en fælles aftale
herom, som de to parter meddeler fonden. Hvis der ikke foreligger
en aftale herom, så vil overdrager fortsat have forpligtelsen
vedrørende de tilgodehavende feriemidler. Fonden vil skulle
meddele erhverver, at denne er indtrådt i forpligtelsen. Det
er en betingelse, at erhverver har et gyldigt SE- eller
CVR-nummer.
Det fremgår af den
foreslåede bestemmelse, at virksomhedsoverdragelse ikke i sig
selv bevirker, at tilgodehavende feriemidler skal indbetales til
fonden, og derved sikres det, at spørgsmålet om
tilgodehavende feriemidler ikke udgør en hindring for, at
virksomheder omsættes.
Til §
10
Det foreslås i stk. 1, 1. pkt., at såfremt en
arbejdsgiver, der ikke har indbetalt tilgodehavende feriemidler,
ikke rettidigt tilkendegiver, at denne ønsker at beholde
tilgodehavende feriemidler i virksomheden, jf. § 6, stk. 1,
eller bekræfter, at denne fortsat ønsker at beholde
ikke forfaldne, tilgodehavende feriemidler i virksomheden, jf.
§ 6, stk. 2, vil fonden umiddelbart efter fristen for
indberetning, jf. § 3, stk. 1, eller bekræftelse jf.
§ 6, stk. 2, skulle sende en rykkerskrivelse til den
pågældende arbejdsgiver.
Det foreslås i stk. 1, 2. pkt., at hvis der ikke foreligger
svar inden 4 uger fra modtagelse af rykkerskrivelsen vil samtlige
tilgodehavende feriemidler hos arbejdsgiveren forfalde, medmindre
manglende rettidig tilkendegivelse eller bekræftelse er
undskyldelig og uden betydning for udsigten til, at der vil ske
betaling.
Den foreslåede bestemmelse
indebærer således, at en arbejdsgiver, der ikke
indbetaler de tilgodehavende feriemidler i forbindelse med
indberetningen, jf. forslaget til § 3, og ikke har
tilkendegivet ønske om at ville beholde de tilgodehavende
feriemidler i virksomheden, vil skulle indbetale tilgodehavende
feriemidler til fonden. Retten til at beholde de tilgodehavende
feriemidler mistes dog ikke, hvis manglende tilkendegivelse er
undskyldelig og uden betydning for udsigten til, at der vil ske
betaling. Denne undtagelse er fundet rimelig, da der er tale om at
miste en ret efter loven til at beholde feriemidlerne.
Den foreslåede bestemmelse
indebærer desuden, at en arbejdsgiver ved manglende
bekræftelse vil kunne miste retten efter loven til ikke at
skulle indbetale tilgodehavende feriemidler i forbindelse med
indberetningen af disse, jf. forslaget til § 6, stk. 1.
Det samme gælder som
udgangspunkt, hvis virksomheden undlader at reagere på en
rykker om bekræftelse, jf. ovenfor. Retten til at beholde de
tilgodehavende feriemidler mistes dog ikke, hvis manglende rettidig
bekræftelse er undskyldelig og uden betydning for udsigten
til, at der vil ske betaling. Det er fundet rimeligt at kunne
gøre undtagelse, da der er tale om at arbejdsgiver i givet
fald vil miste en ret efter loven til at beholde feriemidlerne.
Det bemærkes i den anledning,
at der ved undskyldelig menes helt særlige
omstændigheder, som ikke kan tilregnes arbejdsgiver, og som
er uden betydning for udsigten til, at der vil ske betaling. Der
vil således f.eks. ikke foreligge undskyldelighed, hvis
arbejdsgiveren ikke har gjort sig bekendt med indholdet af sin
e-Boks, medmindre dette skyldes servernedbrud hos e-Boks.
Såfremt disse særlige
omstændigheder måtte indtræffe, kan fonden
tillade, at arbejdsgiver stilles som om, at rettidig
bekræftelse har fundet sted. I sådanne tilfælde
foretager fonden det fornødne for at sikre, at arbejdsgiver
og i givet fald Lønmodtagernes Garantifond stilles som om,
at rettidig bekræftelse har fundet sted.
Forslaget indebærer, at
midler, der er indbetalt til fonden af Lønmodtagernes
Garantifond, vil skulle betales tilbage til Lønmodtagernes
Garantifond, og at der skal ske tilbageførsel, for så
vidt angår den del af kravet, der er overgået til
SKAT.
Det foreslås i stk. 1, 3. pkt., at fonden kan
fastsætte en frist for indsendelse af dokumentation for
forhold omfattet af forslaget til stk. 1, 2. pkt.
Forslaget indebærer, at
fonden har mulighed for at fastsætte en frist for,
hvornår arbejdsgiver senest skal dokumentere manglende
rettidig tilkendegivelse eller bekræftelse er undskyldelig og
uden betydning for udsigten til, at der vil ske betaling.
Det foreslås i stk. 1, 4. pkt., at rykkerskrivelsen kan
pålægges gebyr.
Forslaget indebærer, at
rykkerskrivelser, som fonden sender til en arbejdsgiver i de
tilfælde, hvor arbejdsgiver ikke rettidigt tilkendegiver,
hvorvidt denne ønsker at beholde tilgodehavende feriemidler
i virksomheden eller bekræfter, at denne fortsat
ønsker at beholde ikke forfaldne, tilgodehavende feriemidler
i virksomheden efter 1. pkt., vil kunne pålægges et
gebyr.
Med forslaget sikres det, at fonden
har mulighed for at få dækket sine udgifter til
rykkerskrivelser.
Det bemærkes i den anledning,
at beskæftigelsesministeren vil kunne fastsætte
nærmere regler om opkrævning af gebyr for
rykkerskrivelser og niveauet herfor efter forslaget til § 11,
stk. 3.
Det foreslås i stk. 2, 1. pkt., at hvis arbejdsgiver
undlader at indbetale tilgodehavende feriemidler, der er forfaldne,
jf. § 3, stk. 5, 2. pkt., § 5, 2. pkt., §§ 8-9
og § 10, stk. 1, skal fonden sende en rykkerskrivelse til
arbejdsgiveren med krav om indbetaling af samtlige tilgodehavende
feriemidler inden fire uger.
Denne sanktion er fundet rimelig,
da der foreligger misligholdelse af en aktuel pligt til betaling af
tilgodehavende feriemidler.
Det foreslås i stk. 2, 1. pkt., at kravet om rykkerskrivelse
efter 1. pkt. ikke gælder ved forfald som følge af
arbejdsgivers konkurs eller arbejdsgivers død, såfremt
der træffes afgørelse om insolvensbehandling, eller
hvor boet sluttes ved boudlæg uden skiftebehandling.
Forslaget indebærer, at
fondens pligt til at sende rykker ikke vil finde anvendelse
på arbejdsgivere, der er insolvente og derfor opfylder de
sædvanlige betingelser for anmeldelse af krav til
Lønmodtagernes Garantifond. I disse tilfælde vil
fonden kunne anmelde kravet i Lønmodtagernes Garantifond
uden forudgående rykker. Der henvises til forslagets §
21 om anmeldelse af krav til Lønmodtagernes Garantifond.
Det foreslås i stk. 2, 3. pkt., at rykkerskrivelsen kan
pålægges gebyr.
Forslaget indebærer, at
rykkerskrivelser, som fonden sender til en arbejdsgiver i de
tilfælde, hvor arbejdsgiver ikke rettidigt tilkendegiver,
hvorvidt denne ønsker at beholde tilgodehavende feriemidler
i virksomheden eller bekræfter, at denne fortsat
ønsker at beholde ikke forfaldne, tilgodehavende feriemidler
i virksomheden efter 1. pkt., vil kunne pålægges et
gebyr.
Med forslaget sikres det, at fonden
har mulighed for at få dækket sine udgifter til
rykkerskrivelser.
Det bemærkes i den anledning,
at beskæftigelsesministeren vil kunne fastsætte
nærmere regler om opkrævning af gebyr for
rykkerskrivelser og niveauet herfor efter forslaget til § 11,
stk. 3.
Til §
11
Det foreslås i stk. 1, at beskæftigelsesministeren
bemyndiges til at fastsætte nærmere regler om
arbejdsgivers herunder FerieKonto og private feriekassers
indbetaling af tilgodehavende feriemidler efter forslagets
§§ 3, 5, 6 og 8-10, herunder om de oplysninger der skal
ledsage indbetalingen.
Med hjemmel i bemyndigelsen
foreslås det, at der blandt andet kan fastsættes
nærmere regler om arbejdsgivers indberetning af
tilgodehavende feriemidler til fonden, herunder om de oplysninger
der skal ledsage indbetalingen, jf. forslaget til § 3.
Med hjemmel i bemyndigelsen
foreslås det endvidere, at der blandt andet kan
fastsættes nærmere regler om, hvordan FerieKonto og
private feriekassers indbetaling af tilgodehavende feriemidler skal
administreres, samt om hvilke oplysninger, der skal ledsage
betalingen.
Med hjemmel i bemyndigelsen
foreslås det yderligere, at der blandt andet kan
fastsættes nærmere regler om arbejdsgivers indbetaling
af tilgodehavende feriemidler til fonden. Med bemyndigelsen vil der
blandt andet kunne fastsættes regler om indeksering af
tilgodehavende feriemidler, som arbejdsgiver frivilligt indbetaler
efter forslaget til § 6, stk. 4.
Med hjemmel i bemyndigelsen
foreslås det desuden, at der blandt andet kan
fastsættes nærmere regler om fondens afgørelser
om indbetaling af tilgodehavende feriemidler efter forslaget til
§ 8.
Med hjemmel i bemyndigelsen
foreslås det, at der blandt andet kan fastsættes
nærmere regler om de situationer, hvor tilgodehavende
feriemidler forfalder til betaling til fonden senest samtidig med
arbejdsgivers virksomhed opløses, ophører eller
opgiver den tilknytning til Danmark, som udløste de
registrerede krav på tilgodehavende feriemidler. Ligesom det
foreslås, at der kan fastsættes nærmere regler om
de situationer, hvor tilgodehavende feriemidler i øvrigt
forfalder på grund af arbejdsgivers konkurs eller
arbejdsgivers død, såfremt der træffes
afgørelse om insolvensbehandling, eller boet sluttes ved
boudlæg uden skiftebehandling, samt tilfælde hvor
arbejdsgiveren skal indbetale tilgodehavendet ved afvikling af sine
aktiviteter, jf. forslagets § 9.
Endelig forslås det, at der
med hjemmel i bemyndigelsen blandt andet kan fastsættes
nærmere regler om de situationer, hvor arbejdsgiver undlader
at tilkendegive ønske om at opbevare tilgodehavende
feriemidler i fonden, og hvor fonden skal sende en rykkerskrivelse
jf. forslaget til § 10, stk. 1. Ligesom det foreslås, at
der blandt andet kan fastsættes nærmere regler om de
situationer, hvor arbejdsgiver undlader at indbetale forfaldne
tilgodehavende feriemidler, og hvor fonden skal sende en
rykkerskrivelse, jf. forslaget til § 10, stk. 2.
Den foreslåede bemyndigelse
har blandt andet til formål at sikre muligheden for at
fastlægge en smidig administration af indbetalingerne.
Det foreslås endvidere i
stk. 2, at
beskæftigelsesministeren bemyndiges til at fastsætte
nærmere regler om arbejdsgivers meddelelse til fonden om, at
arbejdsgiver vil beholde ikke forfaldne, tilgodehavende feriemidler
i virksomheden efter forslaget til § 6, stk. 1 og 2.
Med bemyndigelsen foreslås
det, at der blandt andet kan fastsættes nærmere regler
om, at arbejdsgivere, der i et givent år har tilgodehavende
feriemidler, der forfalder, ved rettidig indbetaling af de
forfaldne midler, anses for at have foretaget bekræftelse
overfor fonden af, at arbejdsgiver fortsat ønsker at
opbevare ikke forfaldne, tilgodehavende feriemidler i
virksomheden.
Den foreslåede bemyndigelse
har blandt andet til formål at sikre muligheden for at
fastlægge en smidig administration af arbejdsgivernes
årlige meddelelser herom.
Det foreslås i stk. 3, at beskæftigelsesministeren
desuden bemyndiges til at fastsætte nærmere regler om
fremgangsmåden og vilkårene for sanktioner og
håndhævelse i forbindelse med mangelfuld indberetning
og indbetaling af tilgodehavende feriemidler, jf. forslaget til
§ 10, herunder om opkrævning af gebyrer og niveauet
herfor.
Med bemyndigelsen foreslås
det, at der blandt andet kan fastsættes nærmere regler
om niveauet for de rykkerskrivelser, som fonden vil skulle sende
til arbejdsgivere, der misligholder forfaldne betalinger til
fonden, jf. forslaget til § 10.
Det bemærkes i den anledning,
at gebyrindtægterne ikke må overstige de samlede
omkostninger, som fonden har haft i forbindelse med at udstede
rykkerskrivelser.
Ved beregningen af de samlede
omkostninger kan fonden indregne udgifter af både direkte og
indirekte karakter.
Den foreslåede bemyndigelse
har blandt andet til formål at sikre muligheden for at
fastsætte en smidig administration af fondens mulighed for at
sanktionere og håndhæve manglende indberetninger og
indbetaling af tilgodehavende feriemidler.
Til §
12
Det foreslås, at
lønmodtagers krav på tilgodehavende feriemidler vil
skulle omfatte de midler, som er indberettet til fonden af
henholdsvis arbejdsgiver, FerieKonto eller en forening, der
administrerer private feriekasser, jf. forslagets § 3, med
tillæg af en årligt tilskrevet regulering, jf.
forslagets § 13 med tilhørende bemærkninger, dog
sådan at lønmodtagers krav på tilgodehavende
feriemidler fratrækkes udbetaling efter forslaget til §
28, stk. 3. Der sker ingen ændring som følge af et
sådant fradrag i fondens opgørelse af og krav på
tilgodehavende feriemidler i forhold til arbejdsgiveren.
Som det fremgår af forslagets
§ 1, stk. 3, skal der ved tilgodehavende feriemidler
forstås feriebetaling opgjort efter forslagets § 2. Det
vil sige feriebetalingen, der efter forslaget til § 2, stk. 2,
vil skulle beregnes som feriegodtgørelse med 12,5 pct. af
lønnen i optjeningsperioden.
Til §
13
Det foreslås, at fondens
resultat én gang årligt den 30. juni vil skulle
tilskrives de enkelte lønmodtageres tilgodehavende
feriemidler i forhold til deres andel i den samlede formue.
Lønmodtagere, der har fået udbetalt tilgodehavende
feriemidler efter forslagets § 28, stk. 3, vil have en
forholdsmæssig mindre andel af den samlede formue, da de
udbetalte tilgodehavende feriemidler vil være fratrukket
opgørelsen af lønmodtagerens krav på
tilgodehavende feriemidler jf. forslagets § 12.
Forslaget indebærer, at den
første regulering af de tilgodehavende feriemidler, jf.
forslagets § 1, stk. 3, vil skulle ske pr. 30. juni 2021.
Dermed vil første regulering af de tilgodehavende
feriemidler skulle finde sted allerede 10 måneder efter
opgørelsen af kravet, idet opgørelsen vil skulle ske
pr. 31. august 2020. Reguleringen vil herefter skulle foretages pr.
30. juni hvert år. Den årlige regulering vil
således ikke skulle ske løbende, men kun én
gang årligt. Reguleringen vil skulle foretages af fonden.
Forslaget indebærer
herudover, at reguleringen kun vil skulle foretages frem til
fondens udbetaling af midlerne til lønmodtageren. Det
betyder, at en lønmodtager, der opnår krav på
udbetaling før den 30. juni i året, ikke vil få
reguleret beløbet det pågældende år.
Forslaget indebærer
endvidere, at lønmodtagerens krav på tilgodehavende
feriemidler vil blive reguleret forholdsmæssigt med det
samlede resultat af fondens virksomhed i det foregående
regnskabsår. Årets resultat er forskellen mellem
årets indtægter og årets omkostninger. Blandt de
regnskabsprincipper, som fondens regnskab skal opgøres
efter, jf. forslagets § 18, stk. 2, jf. § 8 e og § 8
f i lov om Lønmodtagernes Dyrtidsfond, er, at transaktioner,
begivenheder og værdiændringer skal indregnes,
når de indtræffer, uanset tidspunktet for betaling
(periodisering). Det betyder, at arbejdsgivernes indeksering af de
tilgodehavende feriemidler skal indtægtsføres i det
år, hvori indekseringen finder sted, ikke det år, hvori
arbejdsgiveren indbetaler de tilgodehavende feriemidler. Dermed vil
lønmodtagerens krav blandt andet blive reguleret på
baggrund af fondens indtægter fra arbejdsgiverne samt
resultatet af fondens investeringer og administrationsomkostninger
m.v. Investeringer i form af systemudvikling vil
omkostningsmæssigt kunne fordeles over en
årrække.
Det bemærkes, at fondens
regnskabsår vil være kalenderåret, jf. forslagets
§ 18, stk. 2, jf. § 8 h i lov om Lønmodtagernes
Dyrtidsfond, og at fonden derfor vil skulle bruge tallene fra det
seneste årsregnskab, der skal ligge klar 4 måneder
efter regnskabsperiodens udløb, dvs. den 30. april.
Det bemærkes, at den
forrentning, som fonden har opnået ved kapitalforvaltning af
de tilgodehavende feriemidler, også vil kunne være
negativ, og at dette - eller andre store udgifter i fonden - vil
kunne føre til, at der i et givent år fremkommer en
negativ reguleringssats. I så fald vil lønmodtagernes
krav blive nedskrevet tilsvarende.
Det beløb, der reguleres,
vil være den saldo, som fremgik af det foregående
års saldoopgørelse, jf. forslagets § 14. Det
bemærkes, at fonden årligt skal orientere hver enkelt
lønmodtager om, hvad pågældendes tilgodehavende
feriemidler er tilskrevet med, jf. forslagets § 14 og
tilhørende bemærkninger.
Det betyder, at reguleringen vil
skulle tilskrives den enkelte lønmodtagers samlede krav
på tilgodehavende feriemidler, uanset om de tilgodehavende
feriemidler er indbetalt til fonden af arbejdsgiver eller fortsat
er i arbejdsgivers besiddelse. Det vil således være
uden betydning for reguleringen af de tilgodehavende feriemidler,
hvornår arbejdsgiver vælger at indbetale midlerne til
fonden og dermed uden betydning for den enkelte lønmodtager.
Det vil dog have betydning for fondens samlede kapitalforvaltning,
hvor mange midler fonden har at investere.
Til §
14
Det foreslås i stk. 1, at fonden hvert år vil skulle
gøre den enkelte lønmodtager bekendt med en samlet
saldoopgørelse af de tilgodehavende feriemidler, som
pågældende har stående i fonden. Fonden vil
skulle oplyse saldoopgørelsen, uanset om
lønmodtagerens tilgodehavende feriemidler er indbetalt til
fonden eller fortsat er hos den arbejdsgiver, som opgjorde og
indberettede lønmodtagerens tilgodehavende feriemidler, jf.
forslagets § 3.
Saldoopgørelsen vil skulle
indeholde oplysninger om den enkelte lønmodtageres samlede
tilgodehavende feriemidler samt den regulering af midlerne, jf.
forslagets § 13, som har fundet sted siden modtagelsen af den
foregående saldoopgørelse.
Det foreslås i stk. 2, at beskæftigelsesministeren
bemyndiges til at fastsætte nærmere regler om indholdet
af den årlige saldoopgørelse, herunder nærmere
regler om formkravene til saldoopgørelserne.
Til §
15
Det foreslås i stk. 1, 1. pkt., at fonden vil skulle
udbetale tilgodehavende feriemidler til lønmodtager,
når den pågældende har nået
folkepensionsalderen i henhold til kapitel 1 i lov om social
pension. Der stilles således ikke krav om, at
lønmodtageren skal have forladt arbejdsmarkedet og
være gået på folkepension, blot at
lønmodtageren har nået den til enhver tid
gældende folkepensionsalder. For reglerne om folkepension
henvises til kapitel 1 i lov om social pension.
Forslaget betyder, at fonden vil
skulle udbetale de tilgodehavende feriemidler automatisk til
lønmodtageren i umiddelbar forlængelse af, at
lønmodtageren når folkepensionsalderen. Fonden vil
have tilgængelige oplysninger om, hvornår hver enkelt
lønmodtager opnår folkepensionsalderen. Det vil derfor
være muligt at foretage denne udbetaling i tidsmæssig
sammenhæng med, at lønmodtageren når
folkepensionsalderen. Forslaget vil medføre, at
lønmodtagerne, vil få udbetalt deres tilgodehavende
feriemidler, selvom de ikke forlader arbejdsmarkedet på dette
tidspunkt, hvilket vil være tidligere end det almindelige
princip i ferieloven om, at lønmodtageren først kan
få feriebetaling udbetalt ved fratræden fra
arbejdsmarkedet. Det skyldes hensynet til, at fonden vil kunne
udbetale de tilgodehavende feriemidler til lønmodtageren
automatisk, når denne når folkepensionsalderen, og at
udbetalingen dermed vil være så administrativ enkel som
mulig.
Det bemærkes i den anledning,
at det beløb, som lønmodtageren vil have krav
på at få udbetalt, når pågældende
når folkepensionsalderen, vil være resultatet af den
årlige regulering, som er opnået, jf. forslagets §
13.
Det bemærkes endvidere, at
lønmodtagere, der har nået folkepensionsalderen
før lovens ikrafttræden, også vil have krav
på udbetaling efter bestemmelsen. Se hertil forslagets stk.
5.
Det foreslås i stk. 1, 2.
pkt., at lønmodtageren og fonden skal kunne aftale,
at fonden, i stedet for automatisk udbetaling, kan beholde pengene
på nærmere aftalte vilkår. En tilsvarende ordning
kendes fra lov om Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Det følger at forslaget til
stk. 1, 1. pkt., at fonden vil skulle udbetale tilgodehavende
feriemidler til lønmodtager, når den
pågældende har nået folkepensionsalderen.
Med forslaget til stk. 1, 2. pkt., er det dog muligt for
lønmodtageren og fonden at aftale at udsætte
udbetalingen af lønmodtagerens tilgodehavende feriemidler,
således at midlerne bliver stående i fonden som
hidtil.
Det bemærkes i den anledning,
at der med hjemmel i forslaget § 17 kan fastsættes
nærmere regler om mulighederne for ved aftale at udskyde
udbetalingen af tilgodehavende feriemidler. Der henvises til
forslagets § 17 og bemærkningerne hertil.
Det foreslås i stk. 2, at fonden efter ansøgning
udbetaler tilgodehavende feriemidler i tilfælde, hvor
lønmodtageren har forladt arbejdsmarkedet og har fået
tildelt førtidspension i henhold til kapitel 3 i lov om
social pension, efterløn i medfør af reglerne i
kapitel 11a i lov om arbejdsløshedsforsikring, fleksydelse
efter kapitel 2 i lov om fleksydelse, får udbetalt
alderspension oprettet som led i et ansættelsesforhold, eller
har taget varig bopæl i udlandet. Det indebærer f.eks.,
at lønmodtagere, der får udbetalt delpension og dermed
fortsat er på arbejdsmarkedet, ikke vil være omfattet
af bestemmelsen i forslagets § 15, stk. 2.
Det bemærkes i den anledning,
at for at fonden kan udbetale tilgodehavende feriemidler i de
nævnte tilfælde, vil en lønmodtager skulle
ansøge om at få de tilgodehavende feriemidler udbetalt
og skulle dokumentere, at arbejdsmarkedet er forladt, før
lønmodtageren har ret til at få de tilgodehavende
feriemidler udbetalt. For lønmodtagere, der har fået
tildelt førtidspension, vil dokumentation kunne være
en afgørelse om tilkendelse af førtidspension.
Lønmodtagere, der går
på efterløn eller fleksydelse, vil som udgangspunkt
ikke anses for at have forladt arbejdsmarkedet. Får en
efterlønsmodtager eller en fleksydelsesmodtager samtidig
udbetalt en alderspension og er vedkommende ikke i arbejde, anses
arbejdsmarkedet dog for forladt.
Når en lønmodtager har
taget varigt ophold i udlandet, vil den pågældende
lønmodtager skulle dokumentere, at denne har bopæl
el.lign. dér. Det vil i denne forbindelse kunne anses som
tilstrækkelig dokumentation, at den pågældende
lønmodtager har været bosiddende i udlandet i 6
på hinanden følgende måneder.
Det bemærkes, at kravet om
varigt ophold i udlandet sammen med kravet om, at
lønmodtageren har forladt arbejdsmarkedet, vil
indebære, at der kan ske udbetaling til en udstationeret
lønmodtager i Danmark, som har afsluttet sin udstationering.
Derimod vil en lønmodtager, som er bosiddende i udlandet,
men arbejder i Danmark, ikke kunne få sine tilgodehavende
feriemidler udbetalt, medmindre lønmodtageren forlader det
danske arbejdsmarked. Gør lønmodtageren det, vil
beløbet kunne udbetales, også selvom
lønmodtageren ikke flytter bopæl.
Det foreslås yderligere i
stk. 3, at fonden vil skulle udbetale
tilgodehavende feriemidler til dødsboet ved
lønmodtagers død. Det bemærkes i den anledning,
at der vil skulle fastsættes nærmere regler om
udbetaling til lønmodtager i de angivne situationer, jf.
forslagets § 17, herunder om, hvorvidt udbetalingen til
dødsboet skal ske automatisk eller efter anmodning fra
bobestyrer, herunder om indhold af og formkrav til en
anmodning.
Det foreslås endeligt i stk. 4, at fonden skal udbetale
tilgodehavende feriemidler for lønmodtagere, hvis samlede
tilgodehavende feriemidler på indberetningstidspunktet ikke
overstiger 1.500 kr. til fonden. Det er uden betydning, om de
tilgodehavende 1.500 kr. er beskattede eller ikke-beskattede.
Forslaget indebærer, at
fonden vil skulle identificere indberettede krav på
tilgodehavende feriemidler, der på indberetningstidspunktet
ikke overstiger 1.500 kr. Sådanne krav vil skulle udbetales,
selvom lønmodtageren ikke opfylder en af betingelserne i
stk. 1-3.
Formålet med bestemmelsen er
at undgå, at krav på tilgodehavende feriemidler, der
ikke overstiger 1.500 kr. indestår i fonden, da det er tale
om krav af mindre størrelse.
Det foreslås i stk. 5, at fonden ikke har pligt til at
opfylde krav på udbetaling af tilgodehavende feriemidler
efter stk. 1-4, før den 1. oktober 2021.
Forslaget indebærer, at
lønmodtagere, der når folkepensionsalderen før
den 1. oktober 2021, eller som opfylder en af betingelserne i
bestemmelsens stk. 2-4 forud for den 1. oktober 2021, først
vil kunne få deres krav på tilgodehavende feriemidler
udbetalt fra og med den 1. oktober 2021.
Den foreslåede bestemmelse
indebærer, at alle, der vil have ret til udbetaling inden den
1. oktober 2021, vil få udbetalt de indberettede
tilgodehavende feriemidler på dette tidspunkt. Det
gælder således eksempelvis også den
lønmodtager, som nåede folkepensionsalderen tre
år tidligere, men fortsat er aktiv på arbejdsmarkedet
og dermed har optjent feriemidler, som er indberettet til fonden,
jf. forslagets § 3.
Udbetaling efter stk. 1-5 sker,
når tidspunktet for betaling er inde. Det vil sige, når
lønmodtageren har nået folkepensionsalderen efter stk.
1, eller når fonden efter en lønmodtagers
ansøgning har færdigbehandlet ansøgningen, og
det er dokumenteret, at lønmodtageren opfylder en af
betingelserne i § 15, stk. 2, og fonden dermed kan udbetale
lønmodtagerens krav på tilgodehavende feriemidler.
Der foretages ikke ved udbetaling i
perioden mellem reguleringer efter forslagets § 13 nogen
forholdsmæssig regulering, hverken aktuelt eller
efterfølgende.
For så vidt angår
overskydende midler omfattet af stk. 4, vil der være sket
indeksering og regulering i 2021 inden udbetaling den 1. oktober
2021 i medfør af stk. 5. For så vidt angår
tilgodehavende feriemidler for de folkepensionister, som automatisk
modtager udbetaling den 1. oktober 2021, vil der tilsvarende
være sket indeksering og regulering i 2021.
Det bemærkes generelt, at
såfremt lønmodtageren på tidspunktet for
udbetaling af tilgodehavende feriemidler modtager offentlige
ydelser, vil der i forbindelse med udbetaling kunne ske fradrag i
ydelserne. Fradraget vil i givet fald skulle ske efter de på
udbetalingstidspunktet gældende regler om fradrag i
offentlige ydelser.
Det foreslås i stk. 6, at fonden vil kunne kræve
udbetalte tilgodehavende feriemidler, som lønmodtageren ikke
har krav på, tilbagebetalt. Det forudsættes, at
tilbagebetaling alene kræves, hvor lønmodtageren
må antages at have været i ond tro om sin ret til
udbetalingen, f.eks. fordi udbetalingen ikke svarer til det
beløb, som fonden har oplyst over for lønmodtageren i
den årlige saldoopgørelse efter forslagets § 14,
eller fordi lønmodtageren har begået svig over for
fonden.
Det bemærkes generelt, at der
med hjemmel i forslaget § 17, kan fastsættes
nærmere regler om fondens udbetaling af tilgodehavende
feriemidler. Der henvises til forslagets § 17 og
bemærkningerne hertil.
Til §
16
Lovforslaget er baseret på
det udgangspunkt, at fonden indtræder i lønmodtagerens
krav mod arbejdsgiveren, således at lønmodtageren
alene kan rette sit krav mod fonden, jf. forslagets § 1, stk.
3. Det betyder, at krav på tilgodehavende feriemidler, der
bliver forældede, tilfalder fonden.
Efter forældelsesloven
afhænger forældelsesfristen blandt andet af kravets
karakter. Efter forældelseslovens § 4, stk. 1, er
fristen for at foretage fristafbrydelsesskridt således
på 5 år ved fordringer, som støttes på
aftale om udførelse af arbejde som led i et
ansættelsesforhold, og den absolutte forældelsesfrist
er 10 år fra fordringens stiftelse, jf.
forældelseslovens § 4, stk. 2, jf. § 3, stk. 3, nr.
3.
For krav hos Lønmodtagernes
Dyrtidsfond - som fonden vil blive en del af - gælder der
særlige forældelsesregler. Det følger
således f.eks. af § 3, stk. 2, i lov om
Lønmodtagernes Dyrtidsfond, at lønmodtageren,
når denne har opnået ret til udbetaling, kan
vælge at udsætte udbetalingen for perioder på 5
år ad gangen. Fonden vil søge beløbet udbetalt
ved udløbet af 5-års-perioden, medmindre
lønmodtageren forinden vælger at udsætte
udbetalingen på ny. Beløb, der ikke har kunnet
udbetales, tilfalder fonden 10 år efter, at
lønmodtageren senest valgte at udsætte udbetalingen.
Det følger endvidere af § 2, stk. 3, i lov om
Lønmodtagernes Dyrtidsfond, at beløb, der ikke har
kunnet udbetales ved lønmodtagerens død, tilfalder
fonden 5 år efter, at lønmodtageren er død.
Det foreslås, at
lønmodtagers krav på udbetaling efter forslagets
§ 15, stk. 1 og 3, vil skulle forældes som fordringer
omfattet af forældelseslovens § 4, dog tidligst 5
år efter, at opgørelsen af lønmodtagerens
tilgodehavende feriemidler er blevet endelig, jf. forslagets §
4.
Dermed vil kravene blive
forældet som krav, der støttes på aftale om
udførelse af arbejde som led i et ansættelsesforhold,
således at lønmodtagerens krav bliver omfattet af en
5-årig suspensionsfrist og en 10-årig absolut
forældelsesfrist.
Forslaget indebærer, at
kravet vil blive forældet efter forældelseslovens
regler, ligesom det er foreslået for krav om feriebetaling,
jf. det samtidig udarbejdede forslag til ferielov,
bemærkningerne til § 30. Samtidig ligner
suspensionsfristen og den absolutte forældelsesfrist de
frister, som Lønmodtagernes Dyrtidsfond i øvrigt
administrerer.
Bestemmelsen vil have betydning i
de situationer, hvor lønmodtageren opnår et retskrav
på at få sine tilgodehavende feriemidler udbetalt, dvs.
ved folkepensionsalderen, jf. forslagets § 15, stk. 1, samt
ved lønmodtagerens død, jf. forslagets § 15,
stk. 3. Derimod vil lønmodtagerens manglende udnyttelse af
muligheden for at søge om tidligere udbetaling efter
forslagets § 15, stk. 2, ikke have indflydelse på
forældelsesspørgsmålet. En lønmodtager,
som får tildelt førtidspension som 40-årig, vil
således ikke fortabe retten til de tilgodehavende
feriemidler, hvis lønmodtageren lader være med at
søge om at få beløbet udbetalt, men venter til
den automatiske udbetaling ved folkepensionsalderen. Det er herved
forudsat, at så længe der ikke er sket udbetaling efter
ansøgning, skal fonden foretage udbetaling efter § 15,
stk. 1 eller 3, når betingelserne for udbetaling i disse
bestemmelser er opfyldt.
Det følger heraf, at
forældelsesbestemmelsen i praksis kun vil være relevant
i nogle få situationer. Dette vil f.eks. være
tilfældet, hvor fonden ikke kan foretage udbetaling ved
folkepensionsalderen eller i de følgende 5 år, fordi
lønmodtageren er udrejst af landet, ikke lader høre
fra sig og ikke har efterladt oplysning om opholdssted i Det
Centrale Personregister, jf. § 24, stk. 3, i lov om Det
Centrale Personregister. Det vil endvidere f.eks. kunne være
tilfældet, hvor lønmodtageren afgår ved
døden i udlandet, og der ikke gives meddelelse til fonden
eller Det Centrale Personregister herom inden for 5 år efter
dødsfaldet.
Det foreslås endvidere, at
forældelse tidligst vil kunne indtræde 5 år
efter, at opgørelsen af lønmodtagerens tilgodehavende
feriemidler er blevet endelig, jf. forslagets § 4. Dermed
sikres, at en eventuel lang sagsbehandlingstid ved tvist om
opgørelsen ikke fører til, at lønmodtageren
eller dennes dødsbo fortaber sit krav.
Fastslås en
lønmodtagers krav på tilgodehavende feriemidler
således først endeligt 7 år efter
indberetningsfristen i forslagets § 3, vil
lønmodtageren eller dennes dødsbo kunne gøre
krav på udbetaling efter forslagets § 15, stk. 1 og 3, i
yderligere 5 år, uanset om det er mere end 5 år siden,
at lønmodtageren nåede folkepensionsalderen eller
afgik ved døden.
Til §
17
Det foreslås, at
beskæftigelsesministeren bemyndiges til at fastsætte
nærmere regler om udbetaling af tilgodehavende feriemidler
efter forslagets § 15.
Bemyndigelsen forventes blandt
andet at blive anvendt til at fastsætte de nærmere
rammer for administrationen af udbetalingen, f.eks. i
tilfælde, hvor det ikke har været muligt for fonden at
udbetale en lønmodtagers tilgodehavende feriemidler samt
nærmere regler om indholdet af ansøgningen fra
lønmodtager eller bobestyrer eller den, der har fået
boet udlagt, i de i forslagets § 15 nævnte situationer,
herunder om der skal gælde særlige formkrav til
ansøgningen. Hjemlen forventes desuden anvendt til at
fastsætte nærmere regler om mulighederne for ved aftale
at udskyde udbetalingen af tilgodehavende feriemidler til et senere
tidspunkt end folkepensionsalderen. Herudover forventes hjemlen
anvendt til at fastsætte regler om fondens adgang til at
søge uretmæssigt udbetalte tilgodehavende feriemidler
tilbagebetalt fra lønmodtageren.
Til §
18
Efter gældende regler i lov
om Lønmodtagernes Dyrtidsfond er Lønmodtagernes
Dyrtidsfond oprettet med den opgave at forvalte og udbetale de
midler, der hidrører fra indbetalingerne til
Arbejdsmarkedets Tillægspension i medfør af lov nr.
230 af 2. juni 1977 om midlertidig indbetaling fra staten til
Arbejdsmarkedets Tillægspension af visse dyrtidsportioner
(dyrtidsindbetalingsloven).
Det foreslås i stk. 1, 1. pkt., at fonden vil skulle drives
af Lønmodtagernes Dyrtidsfond, jf. kapitel 3 i lov om
Lønmodtagernes Dyrtidsfond, jf. lovbekendtgørelse nr.
1109 af 9. oktober 2014 (LD-loven).
Med forslaget udvides
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds opgave til også at omfatte
driften af Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler. Der henvises i den forbindelse til § 30 med
tilhørende bemærkninger.
Forslaget indebærer, at
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds bestyrelse og direktion, som
disse er udpeget efter reglerne i LD-lovens kapitel 3, vil
være de overordnet ansvarlige for at drive fonden i
overensstemmelse med dennes formål, jf. forslagets § 1.
Det vil således også være Lønmodtagernes
Dyrtidsfonds ledelse, som skal indgå administrationsaftale
med Arbejdsmarkedets Tillægspension efter forslagets §
19, stk. 3.
Det foreslås i stk. 1, 2. pkt., at Lønmodtagernes
Dyrtidsfond vil skulle forvalte de tilgodehavende feriemidler, der
indbetales til fonden. Dette betyder, at selve kapitalforvaltningen
i fonden skal foretages af Lønmodtagernes Dyrtidsfond i
overensstemmelse med de regler, der gælder for
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds kapitalforvaltning. Det
foreslås således, at Lønmodtagernes Dyrtidsfond
vil skulle forvalte de tilgodehavende feriemidler efter reglerne i
LD-lovens kapitel 3, 4 og 5, således at de berettigede
lønmodtageres interesser varetages bedst muligt.
Det fremgår blandt andet af
LD-lovens § 6, stk. 1, at Lønmodtagernes Dyrtidsfond
skal forvalte de midler, der omfattes af loven, således at de
bliver til størst mulig gavn for de berettigede
lønmodtagere. Ved midlernes placering skal der
tilstræbes en betryggende sikkerhed, en opretholdelse af
midlernes realværdi samt højest muligt afkast. Det vil
således også gøre sig gældende for de
tilgodehavende feriemidler, som er indbetalt til fonden efter
forslagets § 5 og kapitel 3.
Herudover indeholder LD-loven krav
til Lønmodtagernes Dyrtidsfonds risiko- og
virksomhedsstyring, brug af outsourcing og aftaler om
administration, it-leverancer og formueforvaltningsopgaver med
eksterne leverandører, ledelsens og medarbejdernes
habilitet, placering af midlerne, samt regler om regnskab og
revision.
Det foreslås i stk. 2, 1. pkt., at fondens forvaltning af
midler efter denne lov vil skulle indgå i
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds regnskabs- og
revisionsmæssige forpligtelser efter kapitel 5 i
LD-loven.
Det fremgår af LD-lovens
kapitel 5, at Lønmodtagernes Dyrtidsfonds årsrapport i
det mindste skal bestå af en ledelsesberetning, en
ledelsespåtegning og et årsregnskab bestående af
en balance, en resultatopgørelse og noter, herunder
redegørelse for anvendt regnskabspraksis. Herudover
indeholder kapitlet bestemmelser om regnskabsprincipper og krav om,
at Lønmodtagernes Dyrtidsfonds årsrapport skal
revideres af mindst én statsautoriseret revisor.
Det foreslås i stk. 2, 2. pkt., at Lønmodtagernes
Dyrtidsfonds kapitalforvaltning vedrørende de opsparede
feriemidler skal være specificeret i årsrapporten for
Lønmodtagernes Dyrtidsfond. Dette betyder, at
kapitalforvaltningen af fondens midler skal opgøres
særskilt i både balance og resultatopgørelse,
samt omtales separat i såvel ledelsesberetning som
revisionspåtegning. Forslaget indebærer således,
at forvaltningen af de tilgodehavende feriemidler tydeligt og
særskilt skal fremgå af og redegøres for i
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds årsrapport.
Til §
19
Det foreslås i stk. 1, 1. pkt., at driften af fonden vil
skulle varetages med teknisk og administrativ bistand fra
Arbejdsmarkedets Tillægspension.
Med forslaget vil fondens opgaver
skulle varetages med teknisk og administrativ bistand fra
Arbejdsmarkedets Tillægspension, således som
Arbejdsmarkedets Tillægspension tegnes af sin bestyrelse og
direktion efter kapitel 7 i lov om Arbejdsmarkedets
Tillægspension (ATP-loven). Arbejdsmarkedets
Tillægspension vil være ansvarlig for at levere den
tekniske og administrative bistand og derfor skulle indgå
administrationsaftalen efter forslagets stk. 3 med den ansvarlige
for fonden, dvs. Lønmodtagernes Dyrtidsfonds ledelse, jf.
forslagets § 18, stk. 1.
Arbejdsmarkedets
Tillægspension vil få til opgave at stå for den
daglige drift af fonden. Forslaget indebærer, at
Arbejdsmarkedets Tillægspension vil skulle yde bistand til de
tekniske og administrative opgaver, der følger af forslagets
kapitel 2-5 og 7 om indberetning, indeksering, indbetaling,
regulering, udbetaling og inddrivelse af tilgodehavende
feriemidler. Herudover forudsættes Arbejdsmarkedets
Tillægspension at yde teknisk og administrativ bistand til
fondens opgaver efter forslagets kapitel 10 om sanktioner og
håndhævelse.
Arbejdsmarkedets
Tillægspension vil derimod ikke skulle yde bistand i
forbindelse med fondens regnskabsaflæggelse, men
Arbejdsmarkedets Tillægspension forudsættes
løbende at rapportere om forestående og
gennemførte ind- og udbetalinger til brug for fondens
regnskabsaflæggelse og finansielle styring.
Det foreslås i stk. 1, 2. pkt., at Arbejdsmarkedets
Tillægspension leverer bistanden på
omkostningsdækket basis.
Forslaget indebærer, at
Arbejdsmarkedets Tillægspension ikke må tjene eller
tabe penge på at administrere fonden. Ydelserne
udføres derfor til kostpris. Forslaget indebærer
desuden, at administration, sagsbehandling, den it-mæssige
understøttelse, personale, andre ressourcer m.v. leveres
på omkostningsdækket basis, dvs. uden avance. Derved
sikres, at Arbejdsmarkedets Tillægspensions medlemmer ikke
påføres tab ved Arbejdsmarkedets Tillægspensions
samarbejde med andre lovbundne ordninger.
Det foreslås i stk. 1, 3. pkt., at der udarbejdes en
administrationsaftale mellem fonden og Arbejdsmarkedets
Tillægspension. Vilkårene i aftalen, herunder ansvars-
og opgavefordelingen mellem fonden og Arbejdsmarkedets
Tillægspension, følger den tilsvarende model for andre
lovbundne ordninger, hvor Arbejdsmarkedets Tillægspension
leverer teknisk og administrativ bistand, herunder FerieKonto. Det
er fondens bestyrelse, der i sidste ende fastlægger
serviceniveauet for ordningen.
Det forudsættes, at
administrationsaftalen vil omfatte de forhold, der er beskrevet til
forslagets stk. 1, 1. pkt., jf. bemærkningerne ovenfor. Det
forudsættes herudover, at det vil indgå i
administrationsaftalen, at Arbejdsmarkedets Tillægspension
vil skulle foretage rapportering om opgavevaretagelsen på
samme niveau som for øvrige ordninger, der administreres af
Arbejdsmarkedets Tillægspension, herunder med årligt
budget og finansiel rapportering med betryggende
revisionserklæringer m.v., over for Lønmodtagernes
Dyrtidsfonds ledelse.
Det forventes endvidere, at
administrationsaftalen udarbejdes under hensyntagen til de
principper og metoder samt vilkår, som er fastlagt for
Arbejdsmarkedets Tillægspensions levering af ydelser til
andre lovbundne ordninger.
Arbejdsmarkedets
Tillægspension vil endvidere inden for lovgivningens og
administrationsaftalens rammer skulle have frihed til at
tilrettelægge arbejdets udførelse og vælge,
hvilke medarbejdere der skal løse opgaverne i forbindelse
med Arbejdsmarkedets Tillægspensions bistand.
Det bemærkes, at det vil
være Arbejdsmarkedets Tillægspension, der ejer
rettigheder til det it-programmel og -udstyr, som anvendes ved
levering af ydelser efter administrationsaftalen. Det svarer til
Arbejdsmarkedets Tillægspensions sædvanlige
forretningsmodel ved levering af administrativ bistand. Heri ligger
blandt andet, at omkostninger i forbindelse med etablering og
vedligeholdelse af ordningsspecifikke it-systemer vil skulle
betales af den pågældende ordning. Øvrige
it-omkostninger fordeles på ordningerne i forhold til
ordningernes direkte personressourceforbrug eller anden relevant
fordelingsnøgle. Ved ophør af administrationen hos
Arbejdsmarkedets Tillægspension vil ordningen være
berettiget til fra Arbejdsmarkedets Tillægspension at
få udleveret registrerede data samt en kopi af det af
Arbejdsmarkedets Tillægspension specialudviklede programmel
med tilhørende dokumentation. Retten til kopi vil
således ikke gælde programmel, der er købt,
lejet eller leaset, og programmel, der er internt udviklet til
anden anvendelse end for ordningen, medmindre der er aftalt
andet.
Det forudsættes, at
Arbejdsmarkedets Tillægspension ved varetagelsen af opgaver
efter administrationsaftalen, vil handle på vegne af fonden,
herunder med fuldmagt til at trække på bankkonti
tilhørende fonden, varetage kontakt med leverandører,
øvrige samarbejdspartnere m.v.
Fonden vil i overensstemmelse med
databeskyttelsesforordningens artikel 4, nr. 7 være
dataansvarlig for behandlingen af oplysninger i forbindelse med
varetagelsen af fondens opgaver. Arbejdsmarkedets
Tillægspension, som behandler oplysninger på vegne af
fonden, vil være databehandler.
Det forventes endvidere, at der vil
blive stillet krav til administrationens omkostningseffektivitet
samt hensyntagen til effektiv inddrivelse.
Det foreslås i stk. 2, 1. pkt.,
at udgifterne til dækning af teknisk og administrativ bistand
fra Arbejdsmarkedets Tillægspension vil skulle finansieres af
bidrag fra de arbejdsgivere, der indbetaler ATP-bidrag for deres
ansatte til Arbejdsmarkedets Tillægspension. Det omfatter
blandt andet de administrationsudgifter, som Arbejdsmarkedets
Tillægspension måtte have i forbindelse med, at der
træffes afgørelse om arbejdsgivers indbetaling af
tilgodehavende feriemidler til fonden, jf. forslaget til § 8,
stk. 2, samt den årlige saldoopgørelse, som fonden vil
skulle oplyse til lønmodtageren, jf. forslaget til §
14, stk. 1. Udgifterne til teknisk og administrativ bistand er
således en solidarisk finansieret ordning baseret på
ensartet og obligatorisk bidragspligt for alle ATP-pligtige
arbejdsgivere.
Det foreslås yderligere i
stk. 2, 2.
pkt., at opkrævning af bidrag fra arbejdsgivere vil
skulle ske ved fælles opkrævning sammen med de
øvrige bidrag, som Arbejdsmarkedets Tillægspension i
henhold til lov opkræver fra arbejdsgiverne.
Det bemærkes i den anledning,
at fra 2008 blev der for en række arbejdsgiverfinansierede
ordninger, der er administreret af Arbejdsmarkedets
Tillægspension, indført en
fællesopkrævning, jf. lov nr. 1538 af 20. december 2006
om ændring af lov om arbejdsskadesikring og lov om
Arbejdsgivernes Elevrefusion (Fællesopkrævning af
arbejdsgiverbidrag m.v.). Formålet med
fællesopkrævningen var med én samlet
opkrævning at minimere de administrative byrder for
virksomhederne.
Fællesopkrævningen
indebærer, at der foretages en samlet kvartalsvis
opkrævning af bidrag for de arbejdsgiverfinansierede
ordninger, som administreres af Arbejdsmarkedets
Tillægspension.
Arbejdsmarkedets
Tillægspensions administration af
fællesopkrævningen er reguleret i bekendtgørelse
nr. 1021 af 29. juni 2016 om fællesopkrævning af visse
arbejdsgiverbidrag m.v.
Der henvises i den forbindelse til
forslaget til stk. 6, hvorefter beskæftigelsesministeren
fastsætter regler om bidragets størrelse, jf. stk. 2,
efter indstilling fra Arbejdsmarkedets Tillægspensions
bestyrelse. Ministeren fastsætter desuden regler om beregning
af bidraget og nærmere regler om opkrævning af
bidraget, modregning og Arbejdsmarkedets Tillægspensions
mulighed for at give henstand med betaling og eftergive bidrag og
renter heraf.
Det foreslås desuden i stk. 2, 3. pkt.,
at restancer for betaling kan indgå i den fælles
opkrævning. Med restancer menes alene restancer i relation
til opkrævning af bidrag og dertil relaterede renter,
ekspeditionsgebyr m.v., men ikke fondens krav mod arbejdsgivere
på indbetaling af tilgodehavende feriemidler og dertil
relaterede renter, gebyrer m.v.
Med forslaget sikres det, at
restancer i relation til opkrævning af bidrag vil kunne
indgå i den fælles opkrævning, og der dermed kan
opnås dækning herfor.
Det foreslås endeligt i stk. 2, 4. pkt.,
at fonden dækker fondens øvrige
administrationsudgifter. Forslaget indebærer, at fonden selv
vil skulle dække udgifter i form af blandt andet
administrationsudgifter, der relaterer sig til fondens
kapitalforvaltning, samt opgaver forbundet med fondens regnskabs-
og revisionsmæssige forpligtelser, jf. forslaget til §
18.
Det foreslås i stk. 3, at hvis indbetaling af bidrag efter
stk. 2 ikke sker rettidigt, vil arbejdsgiveren skulle betale renter
af bidraget fra forfaldsdatoen med den rentesats, der til enhver
tid er fastsat i medfør af § 5 i lov om renter og andre
forhold ved forsinket betaling.
Med forslaget sikres det, at
bestemmelsen svarer til det, der gælder for andre ordninger,
hvor bidrag er omfattet af den fælles opkrævning.
Det foreslås i stk. 4, at Arbejdsmarkedets
Tillægspension har udpantningsret for fondens krav efter stk.
2. Det samme gælder for renter og ekspeditionsgebyrer. En
tilsvarende regel om udpantningsret gælder i de ordninger,
der anvender Arbejdsmarkedets Tillægspensions
fællesopkrævning. Forslaget betyder, at alle
beføjelser i tilknytning til opkrævningen af
betalingen, for eksempel udsendelse af rykkere, beslutning om
anvendelse af udpantningsretten og indgivelse af
fogedbegæringer, varetages af Arbejdsmarkedets
Tillægspension, som også sikrer den fastsatte fordeling
af de indkomne bidrag mellem de ordninger m.v., der deltager i
fællesopkrævningen, herunder i de situationer, hvor
arbejdsgiveren ikke indbetaler det hele.
Det foreslås i stk. 5, 1. pkt., at arbejdsgiverne, jf. stk.
2, vil bære det økonomiske ansvar for fejl
begået af Arbejdsmarkedets Tillægspension under
udførelse af bistanden.
Forslaget er begrundet i, at
Arbejdsmarkedets Tillægspension som følge af, at
varetagelsen af bistanden vil ske på omkostningsdækket
basis, ikke vil kunne påtage sig et økonomisk
erstatningsansvar for eventuelle tab ved ansvarspådragende
fejl under udførelsen af bistanden, da der ikke etableres en
risikomargin (avance), som kan dække et sådant tab.
Modellen for betaling og ansvar i forslaget understøtter
dermed en afgørende forudsætning om, at
Arbejdsmarkedets Tillægspensions medlemmer ikke må
påføres tab ved Arbejdsmarkedets Tillægspensions
samarbejde med andre lovbundne ordninger.
Det foreslås i stk. 5, 2. pkt., at Arbejdsmarkedets
Tillægspension vil have pligt til at begrænse et
økonomisk tab mest muligt samt berigtige fejl, jf. forslaget
i 1. pkt.
Forslaget fastslår, at
Arbejdsmarkedets Tillægspension, som led i den tekniske og
administrative bistand de yder fonden, har pligt til at
begrænse økonomiske tab mest muligt samt pligt til at
berigtige fejl. Forslaget er begrundet i, at det er af
afgørende betydning for fondens økonomi og dermed
lønmodtagernes krav på tilgodehavende feriemidler at
begrænse eventuelle økonomiske tab mest muligt, og at
Arbejdsmarkedets Tillægspension har pligt til at berigtige
fejl.
Det foreslås endvidere i
stk. 5, 3. pkt., at Arbejdsmarkedets
Tillægspension hurtigst muligt vil skulle underrette fondens
bestyrelse om væsentlige fejl.
Det gælder alle
væsentlige fejl, og ikke kun økonomiske fejl, og ikke
kun ansvarspådragende fejl begået overfor tredjemand i
forbindelse med bistanden.
Den foreslåede bestemmelse i
stk. 5, drejer sig således alene om ansvar for fejl i
forbindelse med selve bistanden, f.eks. hvis Arbejdsmarkedets
Tillægspension på ansvarspådragende måde
påfører tredjemand økonomisk tab i forbindelse
med kontraktretlige forpligtelser. Arbejdsmarkedets
Tillægspension vil således ikke have det
økonomiske ansvar for eventuelle ansvarspådragende
fejl i forbindelse med bistanden til fonden.
Det foreslås i stk. 6, at beskæftigelsesministeren vil
skulle fastsætte regler om bidragets størrelse, jf.
stk. 2, efter indstilling fra Arbejdsmarkedets
Tillægspensions bestyrelse. Bidraget vil således kunne
reguleres i overensstemmelse med fondens udgifter. Det
bemærkes i den anledning, at der ikke vil kunne kræves
et højere bidrag end, hvad der kræves for at
dække de forventede udgifter til teknisk og administrativ
bistand fra Arbejdsmarkedets Tillægspension.
Ministeren gives endvidere efter
forslaget bemyndigelse til at fastsætte regler om beregning
af bidraget og bemyndigelse til at fastsætte nærmere
regler om opkrævning af bidraget og modregning.
Det forventes, at der i
bekendtgørelse om fællesopkrævning af visse
arbejdsgiverbidrag vil blive fastsat regler om, at
opkrævningen skal følge proceduren for de ordninger,
der er omfattet af Arbejdsmarkedets Tillægspensions
fællesopkrævning, som for eksempel ensartede
beregningsperioder, regler om forfaldstid og frist for
arbejdsgivernes indbetaling. Det kan ligeledes ved disse regler
bestemmes, at Arbejdsmarkedets Tillægspension kan give
henstand med betalingen og eftergive betalinger og renter,
når særlige omstændigheder taler herfor. Her vil
Arbejdsmarkedets Tillægspensions praksis blive fulgt.
Til §
20
Efter forvaltningslovens § 28,
stk. 1, gælder reglerne i § 5, stk. 1-3, §§
6-8, § 10, § 11, stk. 1, § 38 og § 40 i lov om
behandling af personoplysninger for videregivelse af oplysninger om
enkeltpersoner (personoplysninger) til en anden
forvaltningsmyndighed, jf. denne lovs § 1, stk. 3.
Efter forvaltningslovens § 28,
stk. 2, må oplysninger af fortrolig karakter, som ikke er
omfattet af stk. 1, herunder oplysninger om juridiske personer, kun
videregives til en anden forvaltningsmyndighed, når der
foreligger udtrykkeligt samtykke, når videregivelsen
følger af lov eller bestemmelser fastsat i henhold til lov,
eller når det må antages, at oplysningen vil være
af væsentlig betydning for myndighedens virksomhed eller for
en afgørelse, myndigheden skal træffe. Ved
Europa-Parlamentets og Rådets forordning 2016/679/EU af 27.
april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med
behandling af personoplysninger og om fri udveksling af
sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv
95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) er der fastsat nye
EU-retlige databeskyttelsesregler. Forordningen finder anvendelse
fra den 25. maj 2018. Disse behandlingsregler vil således
være gældende på tidspunktet for en ny ferielovs
ikrafttræden.
Det følger af forordningen,
at personoplysninger skal indsamles til udtrykkeligt angivne og
legitime formål og ikke må viderebehandles på en
måde, der er uforenelig med disse formål, jf.
forordningens artikel 5, stk. 1, litra b, og at behandling kun er
lovlig, hvis f.eks. den registrerede har givet samtykke til
behandling af sine personoplysninger til et eller flere specifikke
formål, jf. forordningens artikel 6, stk. 1, litra a, hvis
behandlingen er nødvendigt for at opfylde en kontrakt, som
den registrerede er part i, jf. forordningens artikel 6, stk. 1,
litra b, behandlingen er nødvendig for at overholde en
retlig forpligtelse, som påhviler den dataansvarlige, jf.
forordningens artikel 6, stk. 1, litra c, eller hvis behandlingen
er nødvendig af hensyn til udførelse af en opgave i
samfundets interesse eller som henhører under offentlig
myndighedsudøvelse, som den dataansvarlige har fået
pålagt, jf. forordningens artikel 6, stk. 1, litra e. Efter
forordningens artikel 6, stk. 2, kan medlemsstaterne opretholde
eller indføre mere specifikke bestemmelser for at tilpasse
anvendelsen af forordningens bestemmelser om behandling med henblik
på overholdelse af stk. 1, litra c og e, ved at
fastsætte mere præcist specifikke krav til behandling
og andre foranstaltninger for at sikre lovlig og rimelig
behandling. Efter forordningens artikel 6, stk. 3, skal grundlaget
for behandlingen i henhold til stk. 1, litra c og e, fremgå
af EU-retten eller medlemsstaternes nationale ret, og
formålet med behandlingen skal være fastlagt i dette
retsgrundlag eller for så vidt angår den behandling,
der er omhandlet i stk. 1, litra e, være nødvendig for
udførelsen af en opgave i samfundets interesse eller som
henhører under offentlig myndighedsudøvelse. Dette
retsgrundlag kan indeholde specifikke bestemmelser med henblik
på at tilpasse anvendelsen af bestemmelserne i denne
forordning, blandt andet de generelle betingelser for lovlighed af
den dataansvarliges behandling, hvilke typer oplysninger der skal
behandles, berørte registrerede, hvilke enheder
personoplysninger må videregives til, og formålet
hermed, formålsbegrænsninger, opbevaringsperioder og
behandlingsaktiviteter samt behandlingsprocedurer, herunder
foranstaltninger til sikring af lovlig og rimelig behandling
såsom i andre specifikke databehandlingssituationer som
omhandlet i kapitel IX. EU-retten eller medlemsstaternes nationale
ret skal opfylde et formål i samfundets interesse og
stå i rimeligt forhold til det legitime mål, der
forfølges.
Det foreslås på
baggrund af overvejelser om den forventede rækkevidde af
databeskyttelsesforordningen, at der fastsættes specifikke
krav til behandling af personoplysninger og oplysninger om
juridiske personer i forbindelse med administrationen af
tilgodehavende feriemidler, herunder bestemmelser om, i hvilket
omfang Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler
skal kunne behandle de oplysninger, der er nødvendige for at
administrere lovens regler. Behandlingsreglerne ligger indenfor
rammerne af databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 2 og 3,
hvorefter medlemsstaterne kan indføre mere specifikke
bestemmelser for at tilpasse anvendelsen af forordningens
bestemmelser om behandling af oplysninger, der er nødvendige
for at overholde en retlig forpligtelse, som påhviler den
dataansvarlige, jf. artikel 6, stk. 1, litra c, eller er
nødvendig af hensyn til udførelse af en opgave i
samfundets interesse eller som henhører under offentlig
myndighedsudøvelse, som den dataansvarlige har fået
pålagt, jf. artikel 6, stk. 1, litra e.
De oplysninger, som kan behandles i
fonden, er almindelige personoplysninger, som eksempelvis
oplysninger om navn, CPR-nummer, adresse, alder m.v., omfattet af
databeskyttelsesforordningens artikel 6. Derudover vil der
også blive behandlet personoplysninger, som eksempelvis
oplysninger om, at en borger har en feriehindring i form af sygdom
eller anden feriehindring m.v. Da der ikke er tale om konkrete
oplysninger om heldbred i form af oplysninger om sygdommens art,
men alene oplysninger om at en lønmodtager har været
uarbejdsdygtig og har en feriehindring, vurderes der ikke at
være tale om følsomme personoplysninger, jf.
forordningens artikel 9, stk. 1. Herudover vil fonden kunne
indhente oplysninger om, hvilke offentlige ydelser en
lønmodtager har modtaget i en given periode. Da der alene er
tale om oplysninger om ydelsesarten, og ikke baggrunden for
tilkendelsen af ydelsen vurderes det ikke at være en
følsom personoplysning, jf. forordningens artikel 9, stk.
1.
Beskæftigelsesministeriet
vurderer på baggrund heraf, at lovforslagets § 20 kan
indføres på grundlag af forordningens artikel 6, stk.
1, litra c. Medlemsstaterne kan indføre mere specifikke
bestemmelser for at tilpasse anvendelsen af forordningens
bestemmelser om behandling af oplysninger, der er nødvendige
for at overholde en retlig forpligtelse, som påhviler den
dataansvarlige, jf. artikel 6, stk. 2 og 3.
Beskæftigelsesministeriet vurderer således, at det er
nødvendigt for fondens overholdelse af sin forpligtelse til
at administrere de tilgodehavende feriemidler og kontrollere
overholdelsen af loven, at der er særlige regler om
behandlingen af oplysninger om optjente feriemidler og opsparede
feriedage knyttet til en bestemt lønmodtager og et specifikt
ansættelsesforhold hos en konkret arbejdsgiver, idet det er
en forudsætning for at opretholde den foreslåede
administration af og kontrol med udbetaling af feriemidlerne. Det
er Beskæftigelsesministeriets vurdering, at fondens
retmæssige administration af alle lønmodtagers
tilgodehavende feriemidler i høj grad afhænger af et
korrekt og opdateret datagrundlag, der eksempelvis skal bidrage til
modvirke snyd med udbetalinger m.v.
Endvidere er det en
forudsætning at videregivelse af oplysninger om udbetaling af
feriemidler til en lønmodtager kan ske til
arbejdsløshedskasser, Udbetaling Danmark, kommunale og
statslige myndigheder med henblik på deres kontrol for
dobbeltforsørgelse. Endelig er det forudsætning for
fondens kontrol for retmæssig udbetaling af tilgodehavende
feriemidler efter loven, at fonden har adgang til oplysninger i
indkomstregisteret, herunder oplysninger om udbetalte offentlige
ydelser eller eksempelvis overgang til folkepension.
Beskæftigelsesministeriet
vurderer endvidere, at bestemmelsen lever op til kravet i
forordningens artikel 6, stk. 2, om at være mere specifikke
bestemmelser om anvendelsen af forordningen. Reglerne er
således specifikt afgrænset til at vedrøre
særlige oplysninger i form af oplysninger om eksempelvis
navn, CPR-nummer eller anden entydig identifikation, det
beløb, som de tilgodehavende feriemidler er opgjort til,
antallet af opsparede feriedage og feriepengeudbetaler, modtagelse
af offentlige ydelser, overgang til folkepension m.v., og
fastsætter mere præcist specifikke krav til behandling
og andre foranstaltninger for at sikre lovlig og rimelig
behandling.
Det bemærkes, at fonden ved
indhentning og behandling af oplysninger om lønmodtager og
arbejdsgiver, vil skulle overholde de generelle principper for
behandling af personoplysninger, som fastsættes i
databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, hvorefter
personoplysninger blandt andet skal behandles lovligt og rimeligt,
og på en gennemsigtig måde i forhold til den
registrerede, samt indsamles til udtrykkeligt angivne og legitime
formål, og ikke må viderebehandles på en
måde, der er uforenelig med disse formål. Derudover
må alene indhentes og behandles oplysninger, der er
tilstrækkelige, relevante og begrænsede til, hvad der
er nødvendigt i forhold til fondens brug for administration
af de tilgodehavende feriemidler og kontrol med overholdelsen af
denne lov.
I Justitsministeriets lovforslag L
68 til databeskyttelsesloven, der er fremsat den 25. oktober 2017,
opretholdes den i gældende ret indsatte forudsætning
om, at der blandt andet skal være direkte lovhjemmel til
samkøring i kontroløjemed ikke. Efter
databeskyttelsesforordningen vil samkøring i
kontroløjemed således skulle leve op til de
almindelige principper og regler om behandling. Da samkøring
i kontroløjemed per definition vil være en indgribende
behandlingssituation, vil sådan behandling dog skærpe
opmærksomheden på kravene i blandt andet forordningens
artikel 5 om principper for behandling af personoplysninger,
herunder proportionalitetsprincippet, jf. betænkning nr. 1565
om databeskyttelsesforordningen s. 97.
Det foreslås i stk. 1, at fonden vil kunne indhente og
behandle oplysninger om lønmodtagere og arbejdsgivere til
brug for administration af og kontrol med overholdelsen af denne
lov, herunder foretage registersamkøring. Det foreslås
endvidere, at arbejdsgivere, lønmodtagere, faglige
organisationer og a-kasser efter anmodning vil skulle give fonden
alle oplysninger, der er nødvendige for fondens
administration og kontrol efter denne lov.
Med bestemmelsen foreslås en
afgrænsning af, hvilke fysiske og juridiske personer, der har
pligt til at afgive oplysninger til fonden. Der foreslås
endvidere en formålsbegrænsning, således at
fonden alene vil kunne indhente oplysninger til brug for de
administrative opgaver, der følger af den foreslåede
lov eller regler udstedt med hjemmel heri, eller til brug for
kontrolopgaver, som defineret heri. Der henvises særligt til
forslagets § 4, stk. 2, og § 3, stk. 5, og § 10.
Der henvises til
databeskyttelsesforordningens bestemmelser for en afgrænsning
af, hvornår en oplysning kan antages at være
"nødvendig".
Det foreslås i stk. 2, at fonden til brug for administration
af og kontrol med denne lov vil kunne få terminaladgang til
oplysninger i indkomstregisteret, jf. lov om et indkomstregister
§ 7. Denne adgang omfatter alle oplysninger om indkomst,
herunder modtagelse af offentlige ydelser, løn- og
ansættelsesperiode og ferie m.v. Dermed er angivet, hvilke
oplysninger fonden typisk vil hente fra registeret.
Der er ikke tale om en
udtømmende opregning, hvorfor bestemmelsen ikke sætter
nærmere grænser for fondens indhentning af oplysninger,
end det, der følger af databeskyttelsesforordningen og
reglerne om indholdet af indkomstregisteret.
Den foreslående bestemmelse
skal sikre, at fonden har adgang til de nødvendige
oplysninger til brug for administration og kontrol af loven,
herunder registersamkøring, jf. forslagets stk. 4.
Det foreslås i stk. 3, at fonden vil kunne indhente
nødvendige person- og virksomhedsoplysninger fra andre
offentlige myndigheder i elektronisk form til brug for
administration og kontrol, herunder fra Arbejdsmarkedets
Tillægspension.
Den foreslåede bestemmelse
angiver dermed, at fonden som supplement til de oplysninger, der
vil blive indhentet fra arbejdsgivere, lønmodtagere, faglige
organisationer og a-kasser, jf. forslagets stk. 1, også vil
indhente oplysninger fra andre offentlige myndigheder, herunder
Arbejdsmarkedets Tillægspension.
Det bemærkes, at fonden
særligt forventes at indhente oplysninger om indbetaling af
bidrag til Arbejdsmarkedets Tillægspension, idet dette system
indgår i de kontroller, som fonden forudsættes at
gennemføre efter forslagets § 4, stk. 2, og § 26,
samt fra Det Centrale Personregister, som indeholder autoritative
data om lønmodtagernes alder m.v. og dermed, hvornår
lønmodtagerne når folkepensionsalderen eller
afgår ved døden, jf. forslagets § 15.
Det foreslås i stk. 4, at oplysninger fra egne registre,
herunder oplysninger omfattet af stk. 1-3, vil kunne behandles med
henblik på registersamkøring i kontroløjemed. I
Justitsministeriets lovforslag L 68 til databeskyttelsesloven, der
er fremsat den 25. oktober 2017, opretholdes den i gældende
ret indsatte forudsætning om, at der blandt andet skal
være direkte lovhjemmel til samkøring i
kontroløjemed ikke. Efter databeskyttelsesforordningen vil
samkøring i kontroløjemed således skulle leve
op til de almindelige principper og regler om behandling. Da
samkøring i kontroløjemed per definition vil
være en indgribende behandlingssituation, vil sådan
behandling dog skærpe opmærksomheden på kravene i
blandt andet forordningens artikel 5 om principper for behandling
af personoplysninger, herunder proportionalitetsprincippet, jf.
betænkning nr. 1565 om databeskyttelsesforordningen s.
97.
Til §
21
Efter gældende regler i lov
om Lønmodtagernes Garantifond sikrer Lønmodtagernes
Garantifond lønmodtageres krav på løn m.v. i
tilfælde af konkurs, arbejdsgivers død, såfremt
der træffes afgørende om insolvensbehandling eller
boet sluttes ved boudlæg uden skiftebehandling, ved
virksomhedens ophør, såfremt det godtgøres, at
arbejdsgiveren er ude af stand til at betale kravet, eller under
arbejdsgiverens rekonstruktionsbehandling.
Det foreslås i stk. 1, at Lønmodtagernes Garantifond
sikrer fondens krav på tilgodehavende feriemidler hos
arbejdsgiver i tilfælde omfattet af forslagets § 3, stk.
5, § 5 og § 10, efter reglerne i lov om
Lønmodtagernes Garantifond.
Med forslaget udvides
Lønmodtagernes Garantifonds opgave til også at omfatte
sikring Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers
krav på tilgodehavende feriemidler hos arbejdsgivere. Der
henvises i den forbindelse til § 31 med tilhørende
bemærkninger.
Forslaget indebærer, at
Lønmodtagernes Garantifond dækker det indberettede
beløb samt den indeksering som arbejdsgiveren skylder fonden
i tilfælde af konkurs eller anden manglende betaling fra
arbejdsgiver.
Det foreslås yderligere i
stk. 2, at Lønmodtagernes
Garantifond foretager indbetaling af tilgodehavende feriemidler til
fonden. Indbetaling kan finde sted, selvom betingelserne for
udbetaling af de tilgodehavende feriemidler til lønmodtager
endnu ikke er opfyldt.
Forslaget medfører, at
Lønmodtagernes Garantifond vil skulle inddrive krav på
tilgodehavende feriemidler hos arbejdsgiver og foreninger, hvis
indbetaling af tilgodehavende feriemidler ikke sker i
overensstemmelse med forslagets § 3, stk. 5, § 5 og
§ 10. Der henvises til § 31 og bemærkningerne
hertil.
En tilsvarende regel om
udpantningsret gælder også i de øvrige
ordninger, der administreres af Arbejdsmarkedets
Tillægspension.
Til §
22
Det foreslås i stk. 1, at fonden vil skulle anmelde krav
på tilgodehavende feriemidler til Lønmodtagernes
Garantifond snarest efter, at fonden er blevet bekendt med forhold
omfattet af forslagets § 3, stk. 5, § 5, stk. 1, 2. pkt.,
og § 10. Fonden vil skulle vedlægge dokumentation for
kravet. Forslaget indebærer, at i tilfælde hvor et
forfaldent krav ikke er indbetalt til fonden, og fonden i henhold
til § 3, stk. 5, § 5, stk. 1, 2. pkt., eller § 10
har sendt en rykkerskrivelse til arbejdsgiver, som på trods
heraf ikke har indbetalt det forfaldne krav, vil fonden snarest
skulle anmelde kravet til Lønmodtagernes Garantifond. Det er
en betingelse, at fonden vedlægger dokumentation for
kravet.
Det foreslås i stk. 2, at beskæftigelsesministeren vil
kunne fastsætte nærmere regler om fondens anmeldelse af
krav til Lønmodtagernes Garantifond, herunder hvad, der kan
udgøre dokumentation for kravet.
Med hjemmel i bemyndigelsen
foreslås det, at der blandt andet kan fastsættes
nærmere regler om, hvilket materiale, der kan udgøre
dokumentation for fondens krav.
Til §
23
Det foreslås, at
lønmodtager ikke kan overdrage sit krav på
tilgodehavende feriemidler mod fonden. Dermed kan der ikke
støttes ret på aftaler eller ensidige
tilkendegivelser, hvorved lønmodtageren fraskriver sig eller
overdrager retten til ferie og feriebetaling. Dette vil også
gøre sig gældende for særlige fondsferiedage
efter § 28.
Det foreslås endvidere, at
lønmodtagerens krav på tilgodehavende feriemidler ikke
kan gøres til genstand for retsforfølgning.
Det vil ikke i denne forbindelse
være afgørende, om kravet på tilgodehavende
feriemidler er forfaldent. Det bemærkes, at
lønmodtagerens krav på tilgodehavende feriemidler
tillagt regulering forfalder på det tidspunkt, hvor
lønmodtageren opfylder betingelserne for at få denne
udbetalt, jf. forslagets § 15.
Lønmodtagers krav på
tilgodehavende feriemidler mod fonden vil således være
beskyttet frem til det faktiske udbetalingstidspunkt, hvor midlerne
indgår i lønmodtagerens formue og vil kunne
gøres til genstand for retsforfølgning i samme omfang
som lønmodtagerens formue i øvrigt.
Den foreslåede bestemmelse
vil være en undtagelse til retsplejelovens bestemmelser om
udlæggets genstand, herunder retsplejelovens § 508, 1.
pkt., hvorefter udlæg kan foretages i rede penge samt i fast
ejendom, løsøre, fordringer og andre aktiver, hvis
identitet kan fastslås, men ikke i fremtidige erhvervelser,
og retsplejelovens § 511, stk. 1, hvorefter udlæg ikke
kan foretages i endnu ikke udbetalt løn eller andet vederlag
for personligt arbejde, medmindre der er forløbet mere end 7
dage efter slutningen af den periode, i hvilken lønnen er
indtjent, eller efter at vederlaget er fortjent.
Til §
24
Muligheden for effektivisering ved
digitalisering til gavn for borgere og andre interessenter skal
udnyttes bedst muligt. Det foreslås derfor i forbindelse med
etableringen af fonden, at beskæftigelsesministeren
bemyndiges til at fastsætte nærmere regler om
anvendelse af digital kommunikation m.v. mellem fonden og borgerne
og andre relevante interessenter. Bestemmelserne vil i
øvrigt skulle udmøntes i overensstemmelse med den
fællesoffentlige digitaliseringsstrategi.
Det foreslås i stk. 1, 1. pkt., at
beskæftigelsesministeren vil kunne fastsætte regler om,
at fondens kommunikation med myndigheder, juridiske personer og
borgere skal ske digitalt i forbindelse med varetagelse af opgaver
efter denne lov.
Forslaget skal give mulighed for at
effektivisere sagsgangene i fonden bedst muligt. Bemyndigelsen
angår fastsættelse af regler om digital kommunikation
og udveksling af oplysninger med blandt andet arbejdsgivere og
disses organisationer, lønmodtagere, Lønmodtagernes
Garantifond, domstole, fagforbund, kommuner og andre myndigheder
m.v. som er nødvendig for behandlingen af fondens sager.
Forslaget skal således
medvirke til, at fonden, i takt med den teknologiske udvikling,
stiller let tilgængelige digitale værktøjer til
rådighed for arbejdsgivere og lønmodtagere og på
længere sigt kan indfase øget brug af digital
kommunikation mellem fonden og dens interessenter. Forslaget vil
desuden give fonden mulighed for at udnytte
informationsteknologierne til at digitalisere administrative
rutiner og indføre digital administration.
Beskæftigelsesministeren vil
efter forslaget have mulighed for at fastsætte regler om
pligt til elektronisk kommunikation mellem fonden og andre
myndigheder og juridiske personer og mellem fonden og borgere
(digital kommunikation). Regler fastsat i medfør af
bestemmelsen vil således f.eks. omfatte kommunikation mellem
fonden og lønmodtagerne i forbindelse med den indledende
opgørelse og orientering af lønmodtageren med
oplysning om en indsigelsesfrist, samt den årlige
opgørelse af den enkelte lønmodtager tilgodehavende
feriemidler.
Ved udmøntningen af
bemyndigelsen vil beskæftigelsesministeren skulle sikre, at
fondens sagsbehandlingssystemer fortsat kan leve op til de
forvaltningsretlige og øvrige lovgivningsmæssige krav,
der stilles til offentlig forvaltning. Det samme gælder ved
den praktiske udmøntning af digitaliseringstiltag i
medfør af de udstedte regler. Det gælder f.eks. krav
om opbevaring af autentiske kopier, autenticitetskrav
(således at indholdet af afsendte meddelelser ikke kan
ændres), kundgørelse af afgørelser, mulighed
for partsrepræsentation, krav til registrering og
søgemuligheder i it-systemerne af hensyn til mulighed for
f.eks. ligebehandling, håndtering af personoplysninger m.v.
Bemyndigelsesbestemmelsen tænkes herunder anvendt til at
stille krav om, at it-løsninger skal give mulighed for, at
adressater kan modtage advis om nye meddelelser i
it-løsningen via mail og sms eller lignende, og om
hvornår digitale meddelelser anses for at være kommet
frem.
Forslaget indebærer, at
beskæftigelsesministeren kan fastsætte regler om, at
henvendelser fra borgeren skal sendes digitalt, samt at borgeren
har pligt til at modtage meddelelser og afgørelser fra
fonden via digitale løsninger. Der kan herunder
fastsættes regler om, at henvendelser, der ikke indgives ved
digital selvbetjening, kan afvises af fonden.
Beskæftigelsesministeren kan
ligeledes fastsætte regler om, hvilke digitale formater, der
må anvendes ved henvendelse til fonden. Hensigten er at
sikre, at kommunikationen kan ske i elektronisk form.
Det foreslås endvidere i
stk. 1, 2. pkt., at
beskæftigelsesministeren på de områder, hvor der
indføres pligt til elektronisk kommunikation, kan fravige
formkrav i lovgivningen, der er til hinder for digital
kommunikation, for eksempel indirekte eller direkte krav om
skriftlighed eller brug af blanketter, særlige
erklæringer, personlig underskrift m.v. Det forudsættes
således, at beskæftigelsesministeren vil kunne
fastsætte regler om, at fonden kan udstede visse typer af
dokumenter uden underskrift eller med maskinelt gengivet
underskrift eller på tilsvarende måde, således at
sådanne dokumenter i retlig henseende sidestilles med et
dokument med personlig underskrift.
Det følger af
forvaltningslovens § 32 b, at myndigheders afgørelser
til borgeren skal være forsynet med en personlig underskrift
eller være udformet på en måde, der i
øvrigt sikrer en entydig identifikation af den, som er
afsender af dokumentet, og at dokumentet er endeligt. Kravet om
underskrift giver for eksempel myndighederne mulighed for at kunne
placere ansvaret for eventuelle fejl i sagsbehandlingen. En
original underskrift medvirker til at betrygge afgørelsens
ægthed og afsenderens habilitet. Forvaltningslovens § 32
b, stk. 3, undtager dog dokumenter om ikke væsentlige
sagsbehandlingsskridt fra kravet om personlig underskrift eller
anden entydig dokumentation for, hvem afsender er.
Efter forslagets § 14 skal
fonden blandt andet udsende årlige opgørelser over
hver enkelt lønmodtagers tilgodehavende feriemidler tillagt
den årlige regulering efter forslagets § 13.
Tilskrivningen af den årlige regulering vil have karakter af
afgørelse for den enkelte lønmodtager og
arbejdsgiver. Der stilles således som udgangspunkt krav om
personlig underskrift. Samtlige afgørelser vil imidlertid
være truffet på baggrund af den samme
fastlæggelse af reguleringsprocenten, og dannelsen og
udsendelsen af opgørelserne vil i vidt omfang skulle
digitaliseres under hensyn til deres meget store antal. Det vil
derfor ikke være hensigtsmæssigt, at der stilles krav
om personlig underskrift på hvert af disse dokumenter.
På dette grundlag vurderes
det, at der er behov for en selvstændig hjemmel for
beskæftigelsesministeren til at fastsætte nærmere
regler om underskrifter i dokumenter, der udfærdiges i
forbindelse med opgavevaretagelsen.
Ved udmøntning af
bemyndigelsen skal de hensyn, der ligger bag kravet om original
underskrift, fortsat sikres varetaget.
Bemyndigelsen kan ikke bruges til
at fravige kravet om personlig underskrift, for så vidt
angår afgørelser, medmindre der er tale om
afgørelser, som træffes under anvendelse af automatisk
sagsbehandling forstået som maskinel behandling på
baggrund af nogle faste og entydige kriterier, uden at en fysisk
person er sagsbehandler.
Det foreslås i stk. 2, at beskæftigelsesministeren kan
fastsætte regler om, at en digital meddelelse anses for at
være kommet frem, når den er tilgængelig for
adressaten.
Med forslaget tilsigtes ikke nogen
ændring af erhvervs- og vækstministerens bemyndigelse,
jf. §§ 10 h-10 j i lov om Lønmodtagernes
Dyrtidsfond, til efter forhandling med
beskæftigelsesministeren at fastsætte regler om digital
kommunikation til og fra Finanstilsynet og om krav om personlig
underskrift eller anden entydig identifikation.
Det foreslås i stk. 3, at beskæftigelsesministeren kan
fastsætte regler om undtagelse fra kravet om digital
kommunikation.
Ved fastsættelse af regler om
digital kommunikation mellem fonden og borgeren, jf. stk. 1, skal
der tages hensyn til, at nogle grupper af borgere ikke har de
fornødne it-mæssige kompetencer.
Bemyndigelsesbestemmelsen
tænkes udnyttet på samme måde som bestemmelsen i
§ 5, stk. 1, i lov om digital post, jf. lov nr. 528 af 11.
juni 2012, om fritagelse for offentlig digital post.
Beskæftigelsesministeren bemyndiges efter forslaget til at
fastsætte regler om, at en fysisk person kan fritages, hvis
der foreligger særlige omstændigheder, som kan bevirke,
at personen er hindret i at kommunikere digitalt. Sådanne
særlige omstændigheder foreligger, hvis en person ikke
har adgang til computer i eget hjem, eller har kognitiv eller
fysisk funktionsnedsættelse, hvor funktionsnedsættelsen
hindrer digital postmodtagelse. Sprogbarrierer kan ligeledes
være en særlig omstændighed, der hindrer en
person i digital postmodtagelse. Endvidere kan praktiske
vanskeligheder ved at skaffe sig den offentlige digitale signatur
NemID (på grund af udlandsophold med lang afstand til en
dansk repræsentation, hvor NemID kan udleveres) eller udrejse
være fritagelsesgrund. Fritagelse kan også komme
på tale for personer, der bor i de forholdsvis få
områder, hvor der er begrænset adgang til internettet.
Hvis en person ikke længere har fast bopæl eller fast
ophold i Danmark, anses dette som en særlig
omstændighed, der medfører fritagelse af den
pågældende.
Fritagelse for digital
kommunikation kan ikke i sig selv medføre, at den fritagne
person mister rettigheder på de områder, som fonden
administrerer, herunder ret til udbetaling.
Det forudsættes, at
Arbejdsmarkedets Tillægspension inddrages i relevant omfang
forud for udnyttelsen af de foreslåede
bemyndigelsesbestemmelser.
Til §
25
Det foreslås i stk. 1, at beskæftigelsesministeren vil
skulle føre tilsyn med, at bestyrelsen for fonden
udfører sit hverv i overensstemmelse med lovgivningen, jf.
dog stk. 2.
Fonden foreslås oprettet med
en bestyrelse, der er ansvarlig for administrationen, hvorfor det
foreslås, at beskæftigelsesministeren alene
fører tilsyn med, at bestyrelsen lever op til sit ansvar for
at sikre, at fonden administreres i overensstemmelse med
lovgivningen. Det vil sige, at ministeren vil skulle føre
tilsyn med, at bestyrelsens beslutninger ligger inden for
lovgivningens rammer, ligesom tilsynet skal sikre, at fonden i
forhold til de administrative opgaver, der er overladt til
Arbejdsmarkedets Tillægspension, har sikret, at
Arbejdsmarkedets Tillægspension har udarbejdet
tilstrækkelige og betryggende aftaler med leverandører
m.v. og instrukser til sine ansatte med henblik på at sikre,
at fonden drives i overensstemmelse med lovgivningen. Det er ikke
en betingelse, at bestyrelsen indkalder sådanne instrukser og
aftaler til godkendelse. Ministeren vil ligeledes have tilsyn med,
at der aflægges regnskab og foretages revision i henhold til
lovgivningen. Ligeledes vil det være en tilsynsopgave at
påse, at bestyrelsen sikrer, at der vedtages
fyldestgørende og betryggende regler for bestyrelsens eget
arbejde i forretningsordenen.
Beskæftigelsesministeren, der
efter § 4, stk. 1, i LD-loven udpeger bestyrelsesmedlemmerne,
vil om nødvendigt kunne trække en udpegning tilbage,
hvis ministeren konstaterer, at en eller flere bestyrelsesmedlemmer
ikke lever op til de forpligtelser og det ansvar, der følger
af at være en del af bestyrelsen for fonden.
Det foreslås i stk. 2, at Finanstilsynet skal påse, at
Lønmodtagernes Dyrtidsfond overholder forslagets § 18,
stk. 1, ved forvaltningen af midlerne. Reglerne i LD-lovens kapitel
5 a finder tilsvarende anvendelse.
Det fremgår af forslagets
§ 18, stk. 1, at Lønmodtagernes Dyrtidsfond skal
forvalte de tilgodehavende feriemidler, der er indbetalt til
fonden, efter reglerne i LD-lovens kapitel 3, 4 og 5.
LD-lovens §§ 10-10 m
(kapitel 5 a), jf. lovbekendtgørelse nr. 1109 af 9. oktober
2014 som ændret ved § 7 i lov nr. 1490 af 23. december
2014 og § 2 i lov nr. 1569 af 15. december 2015, indeholder
nærmere bestemmelser om Finanstilsynets tilsyn med
Lønmodtagernes Dyrtidsfond.
Efter LD-lovens § 10, stk. 1,
påser Finanstilsynet overholdelsen af lovens §§ 4
b-4 d og 5, § 5 a, stk. 3-10, §§ 5 b og 5 c, regler
udstedt i medfør af §§ 5 e og 5 f samt kapitlerne
4 og 5. Dermed fører Finanstilsynet blandt andet tilsyn med
overholdelsen af kravene til Lønmodtagernes Dyrtidsfonds
risiko- og virksomhedsstyring, brug af outsourcing og aftaler om
administration, it-leverancer og formueforvaltningsopgaver med
eksterne leverandører, ledelsens og medarbejdernes
habilitet, placering af midlerne, samt overholdelse af reglerne om
regnskab og revision.
Tilsynsbestemmelserne i LD-lovens
kapitel 5 a indeholder herudover blandt andet regulering af
Finanstilsynets adgang til at give påbud, adgang til
oplysninger, herunder adgang til Lønmodtagernes Dyrtidsfond
og dennes underleverandører m.v. mod behørig
legitimation uden retskendelse, Lønmodtagernes Dyrtidsfonds
offentliggørelse af Finanstilsynets reaktioner m.v.,
tavshedspligt, digital kommunikation, undtagelse af den finansielle
virksomhed fra offentlighedsloven, og indbringelse af sager for
retten ved Finanstilsynets foranstaltning.
Det bemærkes, at
Finanstilsynet efter LD-lovens § 10 c, 1. pkt., afgiver en
årlig beretning om tilsynet med Lønmodtagernes
Dyrtidsfond til beskæftigelsesministeren.
Beskæftigelsesministeren vil dermed få indsigt i
Finanstilsynets tilsyn med formueforvaltningen af fondsmidlerne og
vil kunne sikre, at den del af beretningen, der vedrører
fondens midler, sendes til fondens bestyrelse.
Til §
26
Det foreslås i 1. pkt. og 2.
pkt., at klage over afgørelser, der er truffet af
fonden efter i denne lov, skal indgives til fonden inden 4 uger fra
den dag, hvor afgørelsen er meddelt. Fonden vurderer, om der
er grundlag for at give klager helt eller delvis medhold.
Med forslaget får fonden
remonstrationsret, i og med fonden vil skulle vurdere, om der er
grundlag for at give klager helt eller delvis medhold. Baggrunden
herfor er at sikre en smidig og omkostningseffektiv sagsbehandling
i de tilfælde, hvor fonden finder grundlag for at ændre
sin afgørelse til fordel for klager.
Det foreslås i 3. pkt., at såfremt fonden ikke giver
klager fuldt ud medhold, skal fonden sende klagen, begrundelsen for
afgørelsen og genvurderingen videre til ankenævnet for
Arbejdsmarkedets Tillægspension.
Med "fuldt ud medhold"
forstås det almindelige begreb, som er fastlagt i
forvaltningslovens §§ 22, 23 og 25, jf.
lovbekendtgørelse nr. 433 af 22. april 2014, samt i den
forvaltningsretlige litteratur og praksis.
Forslaget indebærer, at der
indføres en ordning med obligatorisk remonstration.
Forslaget om obligatorisk
remonstration indebærer, at den gældende klagefrist i
givet fald vil være overholdt, såfremt klagen
indbringes for fonden, der har truffet afgørelsen, inden for
4 uger fra den dag, hvor afgørelsen er meddelt. Hvis en
klage uanset klagevejledningen fejlagtigt indgives til
rekursmyndigheden, vil klagen normalt skulle anses for rettidig,
såfremt den er kommet frem til denne myndighed inden fristens
udløb, jf. forvaltningslovens § 7, stk. 2.
Til §
27
Det foreslås i stk. 1, at den arbejdsgiver, der uden rimelig
grund undlader at betale tilgodehavende feriemidler efter
forslagets § 6, stk. 1 og 2, og §§ 8-9, vil kunne
straffes med bøde, medmindre højere straf er
forskyldt efter anden lov.
Forslagets § 6, stk. 1,
vedrører de tilfælde hvor arbejdsgiver ikke har
indbetalt de tilgodehavende feriemidler i forbindelse med
indberetningen og ikke har tilkendegivet, at denne ønsker at
beholde midlerne i virksomheden til de forfalder.
Forslagets § 6, stk. 2,
vedrører de tilfælde, hvor fonden har krævet
indbetaling af hele arbejdsgiverens udestående, fordi
arbejdsgiveren ikke har indberettet oplysninger om tilgodehavende
feriemidler i virksomheden.
Det vil være en betingelse
for at ifalde ansvar efter bestemmelsen, at betalingskravet er
forfaldent, at der er givet påkrav om betaling, og at der
ikke foreligger en gyldig grund til at undlade betalingen. En
sådan gyldig grund kunne f.eks. være, at arbejdsgiveren
har klaget over fondens afgørelse om indbetaling og denne
klage af Ankenævnet for ATP m.m. eller domstolene er tillagt
opsættende virkning.
Forslagets § 8 indeholder
bestemmelser om arbejdsgivernes årlige indbetaling af
tilgodehavende feriemidler med henblik på udbetaling til
lønmodtagerne.
Forslagets § 9 indeholder
bestemmelser om arbejdsgivers indbetaling af tilgodehavende
feriemidler til fonden i en række situationer såsom
opløsning eller ophør af arbejdsgivers virksomhed
eller konkurs.
Det foreslås, at
bødeniveauet svarer til den bøde, arbejdsgiveren
ville blive idømt, hvis denne uretmæssigt havde
tilbageholdt et tilsvarende beløb fra FerieKonto.
Straffeniveauet ved overtrædelse af indbetalingspligten til
FerieKonto er behandlet i Rigsadvokatens Meddelelse nr. 4/2005 om
sanktionen ved manglende indbetaling til Feriekonto. Det
fremgår af dennes kapitel 5 om strafpåstande, at en
arbejdsgiver ved overtrædelse af § 1, stk. 1, i
bekendtgørelse nr. 548 af 24. april 2015 om FerieKonto
(FerieKonto-bekendtgørelsen), i 1. gangs tilfælde
straffes med en bøde på 1.000 kr. pr. 3-måneders
periode, for hvilken der ikke er sket indbetaling, i 2. gangs
tilfælde med en bøde på 1.400 kr. pr.
3-måneders periode, for hvilken der ikke er sket indbetaling,
og i 3. gangs tilfælde med en bøde på 1.800 kr.
pr. 3-måneders periode, for hvilken der ikke er sket
indbetaling. Det fremgår endvidere, at bøden i det
omfang arbejdsgiveren har opnået en gevinst eller besparelse,
som er væsentligt større end den bøde, som
følger af de almindelige bødeniveauer,
fastsættes med udgangspunkt i denne gevinst eller besparelse.
Heri kan efter retspraksis blandt andet indgå summen af de
morarenter, som arbejdsgiveren undgår at ifalde ved helt at
undlade indberetning, jf. UfR 2005.470/2Ø.
Fastsættelsen af straffen vil
bero på domstolenes konkrete vurdering i det enkelte
tilfælde af samtlige omstændigheder i sagen, og det
angivne strafniveau vil kunne fraviges i op- og nedadgående
retning, hvis der i den konkrete sag foreligger skærpende
eller formildende omstændigheder, jf. herved de almindelige
regler om straffens fastsættelse i straffelovens kapitel
10.
Det foreslås endvidere i
stk. 2, at der vil kunne
pålægges selskaber m.v. (juridiske personer)
strafansvar efter reglerne i straffelovens 5. kapitel. Bestemmelsen
indebærer, at der også i regler, som udfærdiges i
medfør af loven, kan fastsættes regler om, at der kan
pålægges selskaber m.v. (juridiske personer)
strafansvar efter reglerne i straffelovens 5. kapitel.
Det foreslås i stk. 3, at der vil kunne fastsættes
bødestraf for overtrædelse af forskrifter udstedt i
henhold til loven. Dermed sikres, at det vil være muligt at
fastsætte bestemmelser om, at det vil være forbundet
med strafansvar for arbejdsgivere og andre, der varetager opgaver i
forbindelse med administrationen af tilgodehavende feriemidler, at
undlade at opfylde de betalings-, oplysnings-, indberetnings- og
dokumentationsforpligtelser, som de måtte blive pålagt
med henblik på at sikre en korrekt administration.
Til §
28
Det foreslås i forslagets
stk. 1, at en lønmodtager, som
ønsker at benytte sig af retten efter § 48 a, stk. 3, i
lov om ferie, jf. det samtidig fremsatte lovforslag herom, til at
afholde op til 8,3 feriedage optjent i 2019 som særlige
fondsferiedage med feriebetaling fra fonden, skal indgive
ansøgning til fonden herom. Det medfører, at en
lønmodtager, der i perioden fra 1. januar 2019 til 31.
august 2019 har optjent mindre end 8,3 feriedage, og har optjent
ferie i perioden fra 1. september 2019 til 31. december 2019, kan
få udbetalt tilgodehavende feriemidler til brug for
afholdelse af særlige fondsferiedage. Lønmodtagere,
der ansættes 1. september 2019, vil hermed fortsat have
mulighed for at afholde betalt ferie fra 1. maj 2020. De vil
desuden som følge af det samtidig fremsatte lovforslag til
en ny ferielov blive omfattet af regler om samtidighedsferie fra 1.
september 2020 og dermed kunne afholde betalt ferie i henhold
hertil. Der til bemærkes, at lønmodtager ikke kan
overdrage sit krav på tilgodehavende feriemidler, herunder
særlige fondsferiedage, mod fonden. Dermed kan der ikke
støttes ret på aftaler eller ensidige
tilkendegivelser, hvorved lønmodtageren fraskriver sig eller
overdrager retten til ferie og feriebetaling, jf. § 23.
Det bemærkes i den anledning,
at der i § 48 a, stk. 2, i lov om ferie, jf. det samtidig
fremsatte lovforslag herom, foreslås, at
feriegodtgørelse, løn under ferie og
ferietillæg, som vedrører en lønperiode hen
over månedsskiftet august-september 2019 anses for optjent i
september 2019. Feriegodtgørelse, løn under ferie og
ferietillæg, som vedrører en lønperiode hen
over månedsskiftet august-september 2020 anses for optjent i
september 2020. Det betyder, at alle indberetninger, som
vedrører lønperioder, der slutter i perioden fra og
med 1. september 2019 til og med 31. august 2020 således skal
indberettes til fonden. Den foreslåede bestemmelse er
særligt relevant for arbejdsgivere der har uge- eller
14-dageslønnede ansatte, idet disse arbejdsgivere,
såfremt feriegodtgørelsen hen over nævnte
periode ikke samlet bliver fremført til lønperiodens
slutdato, administrativt vil skulle opsplittes i feriedage med et
kr. beløb optjent før 1. september 2019 og feriedage
med et kr. beløb optjent efter 1. september 2019.
Med forslaget indføres
således en mulighed for nyansatte og tilbagevendte til
arbejdsmarkedet i overgangsåret for at kunne holde betalt
ferie i 2020, som de ville kunne, hvis ikke der blev indført
et nyt feriesystem med samtidighedsferie.
Forslaget sikrer dermed, at
også nye (og tilbagevendte) på arbejdsmarkedet, der er
startet i 2019, i overgangsåret kan have op til 16,7
feriedage med betaling og dermed mulighed for at afholde betalt
ferie i sommerperioden som andre lønmodtagere.
Det foreslås i forslagets
stk. 2, at den feriebetaling, som
fonden kan udbetale til lønmodtageren i forbindelse med
afholdelse af særlige fondsferiedage, udgør 12,5 pct.
af lønindkomsten i optjeningsperioden fra den 1. september
2019 til den 31. december 2019.
Beregning af feriebetaling til
særlige fondsferiedage vil ske på baggrund af
oplysninger i eIndkomst, FerieKonto, Arbejdsmarkedets
Tillægspension m.v. Der vil i forhold til fastlæggelse
af beregning af beløbet blive taget udgangspunkt i
forslagets § 2 om opgørelse af tilgodehavende
feriemidler. Hvis fondsferiedagene træder i stedet for
feriegodtgørelse under FerieKontosystemet, eller
feriegodtgørelse fra en feriekasse, vil udbetalingen
være skattefri, jf. stk. 5, hvilket betyder, at der vil
skulle foretages en korrektion af den beregnede feriebetaling, som
umiddelbart er et bruttobeløb.
I forslagets stk. 3 foreslås det, at udbetaling
efter forslaget stk. 2 skal fratrækkes lønmodtagerens
krav på tilgodehavende feriemidler mod fonden efter
forslagets § 12. Fonden skal forud for høringen af
lønmodtageren efter forslagets § 4, stk. 1,
undersøge, om lønmodtageren har fået udbetalt
feriebetaling efter forslagets stk. 2, som skal fratrækkes
ved opgørelsen af lønmodtagerens tilgodehavende
feriemidler. Lønmodtagere, der har fået udbetalt
tilgodehavende feriemidler efter denne bestemmelse, vil hermed have
en forholdsmæssig mindre andel af den samlede formue i
fonden, da de udbetalte tilgodehavende feriemidler vil være
fratrukket opgørelsen af lønmodtagerens krav på
tilgodehavende feriemidler.
Det foreslås i forslagets
stk. 4, at udbetaling efter forslagets
stk. 2 og fradrag efter forslagets stk. 3 er uden betydning for
arbejdsgiverens pligt til indberetning, opgørelse og
betaling af tilgodehavende feriemidler vedrørende den
pågældende lønmodtager. Hermed ses der ved
opgørelsen af, hvad arbejdsgiveren skal indbetale til
fonden, bort fra det efter forslagets stk. 2 foretagne fradrag i,
hvad lønmodtageren har krav på at få udbetalt.
Det indebærer, at arbejdsgiveren vil skulle indbetale
samtlige tilgodehavende feriemidler for en lønmodtager, der
har fået udbetalt særlige fondsferiedage. Det vil
være fonden, der skal foretage fradrag i
lønmodtagerens krav på tilgodehavende feriemidler, jf.
stk. 3.
Det foreslås i stk. 5, at udbetalingen af fondsferiedage vil
skulle medregnes ved opgørelsen af den skattepligtige
indkomst i det omfang feriebetalingen træder i stedet for
ferie med løn eller feriegodtgørelse i
feriekortordninger uden feriekasser. Hvis fondsferiedagene
træder i stedet for feriegodtgørelse under
FerieKontosystemet eller feriegodtgørelse fra en feriekasse,
vil udbetalingen derimod være skattefri. Udbetalingen af
fondsferiedage undergives således den samme
skattemæssige behandling som udbetalinger fra fonden i
forbindelse med lønmodtagerens afgang fra
arbejdsmarkedet.
Endelig foreslås det, at
skattepligtige udbetalinger af fondsferiedage vil skulle henregnes
til A-indkomst, jf. kildeskattelovens § 43. Fonden vil
således med udgangspunkt i lønmodtagerens skattekort
skulle beregne og indeholde A-skat i forbindelse med skattepligtige
udbetalinger af fondsferiedage. Der skal desuden betales
arbejdsmarkedsbidrag af de skattepligtige udbetalinger, svarende
til at skattepligtige udbetalinger fra fonden i øvrigt er
arbejdsmarkedsbidragspligtige, jf. forslagets § 34.
Arbejdsmarkedsbidraget
opgøres og indeholdes af fonden efter de samme regler for
indeholdelse af arbejdsmarkedsbidrag, der foreslås for
så vidt angår ordinære
arbejdsmarkedsbidragspligtige udbetalinger fra fonden i forbindelse
med lønmodtagerens afgang fra arbejdsmarkedet, jf.
kildeskattelovens § 49 B, jf. lovforslagets § 36, nr.
3.
Det foreslås i stk. 6, at beskæftigelsesministeren kan
fastsætte nærmere regler om særlige
fondsferiedage, herunder regler om lønmodtagerens
ansøgning og ansøgningsfrist ud fra hensyn til bl.a.
ferieplanlægning, samt fondens administration. Bemyndigelsen
forventes udmøntet ved fastsættelse af nærmere
regler for opgørelse og afholdelse af særlige
fondsferiedage. Beskæftigelsesministeren vil ligeledes
fastsætte nærmere regler om lønmodtagerens
ansøgning, herunder ansøgningsfrist ud fra hensyn til
ferieplanlægning for de berørte lønmodtagere,
samt fondens administration.
Til §
29
Det foreslås, at loven
træder i kraft den 1. januar 2019.
Dermed vil loven træde i
kraft samtidig med, at perioden for ferieåret for en del af
de feriemidler, som arbejdsgiverne forpligtes til at foretage
opgørelse og indberetning af som tilgodehavende feriemidler,
jf. § 48, stk. 2, i det samtidig fremsatte forslag til
ferielov, påbegyndes. Det bemærkes, at Arbejdsmarkedets
Tillægspension og fonden vil kunne foretage fornødne
forberedelseshandlinger forud for det foreslåede
ikrafttrædelsestidspunkt, herunder foretage forberedende
skridt i forbindelse med etableringen af fonden, udarbejdelse af
løsningsoplæg til implementeringsplaner m.v.
Til §
30
Til nr.
1
Efter gældende regler i lov
om Lønmodtagernes Dyrtidsfond er Lønmodtagernes
Dyrtidsfond oprettet med den opgave at forvalte og udbetale de
midler, der hidrører fra indbetalingerne til
Arbejdsmarkedets Tillægspension i medfør af lov nr.
230 af 2. juni 1977 om midlertidig indbetaling fra staten til
Arbejdsmarkedets Tillægspension af visse dyrtidsportioner
(dyrtidsindbetalingsloven).
Det foreslås, at der i §
1 i lov om Lønmodtagernes Dyrtidsfond, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1109 af 9. oktober 2014, som senest
ændret ved § 12 i lov nr. 1549 af 13. december
2016indsættes et stk. 2, hvorefter Lønmodtagernes
Dyrtidsfond vil skulle drive Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler. Forslaget er en konsekvens af, at
Lønmodtagernes Dyrtidsfond, som følge af forslaget
til lov om forvaltning og administration af tilgodehavende
feriemidler, får til opgave at drive den foreslåede
fond, Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler,
jf. forslagets § 1, stk. 2.
Forslaget indebærer, at
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler oprettes
som en særskilt økonomisk enhed i
Lønmodtagernes Dyrtidsfond, der forestår midlernes
indbetaling, forvaltning og udbetaling, jf. nærværende
forslag om Lov om forvaltning og administration af tilgodehavende
feriemidler. Feriemidlerne vil skulle holdes adskilt fra
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds øvrige midler, som
omvendt ikke hæfter for resultatet af forvaltningen af
feriemidlerne.
Der vil således være
tale om to grupper af berettigede lønmodtagere i
Lønmodtagernes Dyrtidsfond, nemlig dels de berettigede
lønmodtagere efter § 1 stk. 1 i Lov om
Lønmodtagernes Dyrtidsfond og dels de berettigede
lønmodtagere efter lov om forvaltning og administration af
tilgodehavende feriemidler, som foreslås tilføjet i et
nyt stk. 2. Ved midlernes placering skal der tilstræbes en
betryggende sikkerhed, en opretholdelse af midlernes
realværdi samt højest muligt afkast for de to grupper
hver for sig.
Det betyder, at
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds bestyrelse og direktion, som er
udpeget efter reglerne i Lov om Lønmodtagernes Dyrtidsfonds
kapitel 3, vil være de overordnet ansvarlige for at drive
fonden i overensstemmelse med dennes formål.
Lønmodtagernes Dyrtidsfond vil skulle forvalte de
tilgodehavende feriemidler efter reglerne i Lov om
Lønmodtagernes Dyrtidsfond kapitel 3, 4 og 5, således
at de berettigede lønmodtageres interesser varetages bedst
muligt.
Som det fremgår af § 19
i forslag til lov om forvaltning og administration af
tilgodehavende feriemidler, vil Arbejdsmarkedets
Tillægspension skulle yde teknisk og administrativ bistand
til driften af fonden. Lønmodtagernes Dyrtidsfonds ledelse,
vil skulle indgå administrationsaftale med Arbejdsmarkedets
Tillægspension om teknisk og administrativ bistand.
Forvaltningen af
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler vil
være en del af den offentlige forvaltning og dermed omfattet
af offentlighedsloven, forvaltningsloven m.v., på samme
måde som Lønmodtagernes Dyrtidsfond er det.
Finanstilsynets tilsyn med
Lønmodtagernes Dyrtidsfond vil også gælde
forvaltningen af de tilgodehavende feriemidler.
For en nærmere beskrivelse af
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds drift og administration af
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler henvises
i øvrigt til lovforslagets §§ 1, 18 og 19.
Til §
31
Til nr.
1
Det foreslås, at der i lov om Lønmodtagernes
Garantifond, jf. lovbekendtgørelse nr. 686 af 20. juni 2011,
som ændret ved § 7 i lov nr. 1569 af 15. december 2015,
før § 1 indsættes en ny overskrift med titlen
Lovens formål.
Baggrunden for forslaget er, at der
i lov om Lønmodtagernes Garantifond (LG-loven)
foreslås indsat nye bestemmelser om krav på
tilgodehavende feriemidler, jf. forslagets § 31, nr. 4.
Formålet med indsættelsen af en ny overskrift
før LG-lovens § 1 er hensynet til et struktureret
overblik. Den foreslåede ændring sker endvidere for at
afgrænse de bestemmelser, der alene finder anvendelse for
lønmodtageres krav hos Lønmodtagernes Garantifond
over for Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers
krav hos Lønmodtagernes Garantifond, i det
Lønmodtagernes Garantifond med lovforslaget ikke
længere kun ville skulle dække lønmodtagerkrav,
men fremover også vil skulle dække
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler hos en arbejdsgiver.
Til nr.
2
Efter de gældende regler i
§ 1, stk. 1, i LG-loven sikrer fonden lønmodtageres
krav på løn m.v. i tilfælde af konkurs,
arbejdsgivers død, såfremt der træffes
afgørende om insolvensbehandling eller boet sluttes ved
boudlæg uden skiftebehandling, ved virksomhedens
ophør, såfremt det godtgøres, at arbejdsgiveren
er ude af stand til at betale kravet, eller under arbejdsgiverens
rekonstruktionsbehandling.
Det foreslås, at der
indsættes et nyt § 1, stk. 4. Det foreslås heri,
at Lønmodtagernes Garantifond skal sikre
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler efter §§ 8 a-8 c.
Baggrunden for forslaget er
hensynet til, at lønmodtagernes krav på tilgodehavende
feriemidler skal sikres i tilstrækkelig grad. Der henvises
til bemærkningerne til forslagets § 31, nr. 4.
Til nr.
3
Det foreslås, at der,
før § 2 i LG-loven, indsættes en ny overskrift
med titlen Lønmodtagerkrav
m.v..
Baggrunden for forslaget er, at der
i LG-loven foreslås indsat nye bestemmelser om krav på
tilgodehavende feriemidler, jf. forslagets § 31, nr. 4.
Formålet med indsættelsen af en ny overskrift
før LG-lovens § 2 er hensynet til et struktureret
overblik. Den foreslåede ændring sker endvidere for at
afgrænse de bestemmelser, der alene finder anvendelse for
lønmodtageres krav hos Lønmodtagernes Garantifond
over for Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers
krav hos Lønmodtagernes Garantifond, i det
Lønmodtagernes Garantifond med lovforslaget ikke
længere kun ville skulle dække lønmodtagerkrav,
men fremover også vil skulle dække
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler hos en arbejdsgiver.
Til nr.
4
Efter gældende regler i
§ 5, stk. 1, i LG-loven, skal offentlige myndigheder,
arbejdsgivere og faglige organisationer efter anmodning give fonden
oplysninger, der har betydning for afgørelser om udbetaling
fra fonden.
Det foreslås, at ordlyden i
§ 5, stk. 1 ændres fra »afgørelser om
udbetaling fra fonden« til »administrationen af denne
lov«.
Med forslaget udvides bestemmelsen
til at omfatte oplysninger til brug for fondens administration, og
ikke blot oplysninger til brug for fondens afgørelser. Det
bemærkes, at der alene vil være tale om oplysninger af
ikke-følsom karakter. Baggrunden for forslaget er, at der
med forslag til lov om forvaltning og administration af
tilgodehavende feriemidler foreslås indsat nye bestemmelser i
LG-loven om sikring af krav på tilgodehavende
feriemidler.
Forslaget indebærer, at
offentlige myndigheder, arbejdsgivere og faglige organisationer
efter anmodning skal give Lønmodtagernes Garantifond
oplysninger, der har betydning for afgørelser om udbetaling
fra fonden, således at offentlige myndigheder, arbejdsgivere
og faglige organisationer efter anmodning skal give fonden
nødvendige ikke-følsomme personoplysninger, der har
betydning for fondens administration af krav.
Den foreslåede ændring
skal sikre, at fonden også får mulighed for at indhente
nødvendige ikke-følsomme personoplysninger fra f.eks.
arbejdsgivere i det omfang, det har betydning i forhold til
administrationen med Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidlers krav på tilgodehavende feriemidler efter
§§ 8 a-8 c. Ved administration af feriemidler menes bl.a.
udbetaling til Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler og opkrævning af arbejdsgivere.
Behandlingsreglerne ligger indenfor
rammerne af databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 2 og 3,
hvorefter medlemsstaterne kan indføre mere specifikke
bestemmelser for at tilpasse anvendelsen af forordningens
bestemmelser om behandling af oplysninger, der er nødvendige
for at overholde en retlig forpligtelse som påhviler den
dataansvarlige, jf. artikel 6, stk. 1, litra c, eller er
nødvendig af hensyn til udførelse af en opgave i
samfundets interesse eller som henhører under offentlig
myndighedsudøvelse, som den dataansvarlige har fået
pålagt, jf. artikel 6, stk. 1, litra e.
De oplysninger, som kan indhentes
af og behandles i fonden er almindelige personoplysninger, som
eksempelvis oplysninger om navn, CPR-nummer, adresse, alder m.v.
omfattet af databeskyttelsesforordningens artikel 6. Derudover vil
der også blive behandlet personoplysninger, som eksempelvis
oplysninger om, at en borger har en feriehindring i form af sygdom
eller anden feriehindring m.v. Da der ikke er tale om konkrete
oplysninger om heldbred i form af oplysninger om sygdommens art,
men alene oplysninger om at en lønmodtager har været
uarbejdsdygtig og har en feriehindring, vurderes der ikke at
være tale om følsomme personoplysninger, jf.
forordningens artikel 9, stk. 1.
Beskæftigelsesministeriet
vurderer på baggrund heraf, at lovforslagets § 31, nr.
4, kan indføres på grundlag af forordningens artikel
6, stk. 1, litra c. Medlemsstaterne kan indføre mere
specifikke bestemmelser for at tilpasse anvendelsen af
forordningens bestemmelser om behandling af oplysninger, der er
nødvendige for at overholde en retlig forpligtelse som
påhviler den dataansvarlige, jf. artikel 6, stk. 2 og 3.
Beskæftigelsesministeriet vurderer således, at det er
nødvendigt for fondens overholdelse af sin forpligtelse til
at administrere efter loven, at der er særlige regler om
behandlingen af oplysninger om optjente feriemidler og opsparede
feriedage knyttet til en bestemt lønmodtager og et specifikt
ansættelsesforhold, idet det er en forudsætning for at
opretholde den foreslåede administration af loven, der med
lovforslaget udvides til også at omfatte tilgodehavende
feriemidler. Baggrunden for vurderingen er, at det er
afgørende for fondens mulighed for at varetage sin retlige
forpligtelse til at forvalte og administrere lønmodtagerens
krav på tilgodehavende feriemidler, at den vil kunne indhente
relevante oplysninger. Behandlingen af oplysningerne skal ske
på en saglig og lovlig måde, der er overensstemmelse
med databeskyttelsesforordningens bestemmelser om behandling af
ikke-følsomme oplysninger. Beskæftigelsesministeriet
vurderer endvidere, at bestemmelsen lever op til kravet i
forordningens artikel 6, stk. 2, om at være mere specifikke
bestemmelser om anvendelsen af forordningen. Reglerne er
således specifikt afgrænset til at vedrøre
særlige oplysninger i form af oplysninger om navn, CPR-nummer
eller anden entydig identifikation, det beløb, som de
tilgodehavende feriemidler er opgjort til, samt antallet af
opsparede feriedage og feriepengeudbetaler og andre
ikke-følsomme oplysninger, og fastsætter mere
præcist specifikke krav til behandling og andre
foranstaltninger for at sikre lovlig og rimelig behandling. Det
bemærkes, at fonden ved indhentning og behandling af
oplysninger om lønmodtager, vil skulle overholde de
generelle principper for behandling af personoplysninger, som
fastsættes i databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1,
hvorefter personoplysninger blandt andet skal behandles lovligt og
rimeligt, og på en gennemsigtig måde i forhold til den
registrerede, samt indsamles til udtrykkeligt angivne og legitime
formål, og ikke må viderebehandles på en
måde, der er uforenelig med disse formål. Derudover
må alene indhentes og behandles oplysninger, der er
tilstrækkelige, relevante og begrænsede til, hvad der
er nødvendigt i forhold til Lønmodtagernes
Garantifonds brug for administration af denne lov.
Til nr.
5
Efter gældende regler i
§ 5, stk. 3, 1. pkt., omfatter stk. 2 alle oplysninger om
indkomst m.v. til brug for beregning og udbetaling til
lønmodtageren af krav mod en ophørt og insolvent
arbejdsgiver, herunder oplysninger om, hvem der har foretaget
indberetningen, og identiteten af den, oplysningerne
vedrører.
Det foreslås, at LG-lovens
§ 5, stk. 3, 1. pkt. udvides med ordlyden »samt til brug
for administration af og kontrol med §§ 8 a-8
c«.
Den foreslåede ændring
skal sikre, at de oplysninger fonden kan indhente også
omfatter nødvendige ikke-følsomme personoplysninger
fra f.eks. solvente arbejdsgivere i det omfang, det har betydning i
forhold til administrationen og kontrollen med
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler efter §§ 8 a-8 c. Ved
administration af feriemidler menes bl.a. udbetaling til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler og
opkrævning af arbejdsgivere.
Baggrunden for forslaget er, at
Lønmodtagernes Garantifond med lovforslaget ikke
længere kun vil skulle dække lønmodtagerkrav,
men også Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidlers krav på tilgodehavende feriemidler hos en
arbejdsgiver.
Det foreslås på
baggrund af overvejelser om den forventede rækkevidde af
databeskyttelsesforordningen, at der fastsættes specifikke
krav til behandling af personoplysninger og oplysninger om
juridiske personer i forbindelse med administrationen af
tilgodehavende feriemidler, herunder bestemmelser om, i hvilket
omfang Lønmodtagernes Garantifond skal kunne behandle de
oplysninger, der er nødvendige for at administrere lovens
regler. Behandlingsreglerne ligger indenfor rammerne af
databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 2 og 3, hvorefter
medlemsstaterne kan indføre mere specifikke bestemmelser for
at tilpasse anvendelsen af forordningens bestemmelser om behandling
af oplysninger, der er nødvendige for at overholde en retlig
forpligtelse som påhviler den dataansvarlige, jf. artikel 6,
stk. 1, litra c, eller er nødvendig af hensyn til
udførelse af en opgave i samfundets interesse eller som
henhører under offentlig myndighedsudøvelse, som den
dataansvarlige har fået pålagt, jf. artikel 6, stk. 1,
litra e.
De oplysninger, som kan behandles i
Lønmodtagernes Garantifond vil være almindelige
person- og virksomhedsoplysninger, som eksempelvis oplysninger om
navn, adresse, alder, CPR-nummer, CVR-nummer m.v. omfattet af
databeskyttelsesforordningens artikel 6. Derudover vil der
også kunne blive behandlet personoplysninger, som eksempelvis
oplysninger om, at en borger har en feriehindring i form af sygdom
eller anden feriehindring m.v. Da der ikke er tale om konkrete
oplysninger om heldbred i form af oplysninger om sygdommens art,
men alene oplysninger om at en lønmodtager har været
uarbejdsdygtig og har en feriehindring, vurderes der ikke at
være tale om følsomme personoplysninger, jf.
forordningens artikel 9, stk. 1. Herudover vil
Lønmodtagernes Garantifond kunne indhente oplysninger om,
hvilke offentlige ydelser en lønmodtager har modtaget i en
given periode. Da der alene er tale om oplysninger om ydelsesarten,
og ikke baggrunden for tilkendelsen af ydelsen vurderes det ikke at
være en følsom personoplysning, jf. forordningens
artikel 9, stk. 1.
Beskæftigelsesministeriet
vurderer på baggrund heraf, at lovforslagets § 31, nr. 5
kan indføres på grundlag af forordningens artikel 6,
stk. 1, litra c. Medlemsstaterne kan indføre mere specifikke
bestemmelser for at tilpasse anvendelsen af forordningens
bestemmelser om behandling af oplysninger, der er nødvendige
for at overholde en retlig forpligtelse som påhviler den
dataansvarlige, jf. artikel 6, stk. 2 og 3.
Beskæftigelsesministeriet vurderer således, at det er
nødvendigt for, at Lønmodtagernes Garantifond kan
overholde sin forpligtelse til at administrere de i fonden
værende midler og kontrollere overholdelsen af loven, at der
er særlige regler om behandlingen af oplysninger om optjente
feriemidler og opsparede feriedage knyttet til en bestemt
lønmodtager og et specifikt ansættelsesforhold hos en
konkret arbejdsgiver, idet det er en forudsætning for at
opretholde den foreslåede administration af og kontrol med
udbetaling af feriemidlerne. Det er
Beskæftigelsesministeriets vurdering, at fondens
retmæssige administration af loven i høj grad
afhænger af et korrekt og opdateret datagrundlag, der
eksempelvis skal bidrage til modvirke snyd med udbetalinger
m.v.
Endvidere er det en
forudsætning, at videregivelse af oplysninger om udbetaling
af feriemidler til en lønmodtager kan ske til
arbejdsløshedskasser, Udbetaling Danmark, kommunale og
statslige myndigheder med henblik på deres kontrol for
dobbeltforsørgelse eller anden form for omgåelse af
reglerne for udbetalinger fra fonden. Endelig er det
forudsætning for fondens kontrol med retmæssig
udbetaling af tilgodehavende feriemidler efter loven, at fonden har
adgang til oplysninger i indkomstregisteret, herunder oplysninger
om udbetalte offentlige ydelser eller eksempelvis overgang til
folkepension eller lignende.
Beskæftigelsesministeriet
vurderer endvidere, at bestemmelsen lever op til kravet i
forordningens artikel 6, stk. 2, om at være mere specifikke
bestemmelser om anvendelsen af forordningen. Reglerne er
således specifikt afgrænset til at vedrøre
særlige oplysninger i form af oplysninger om eksempelvis
navn, CPR-nummer, CVR-nummer eller anden entydig identifikation,
det beløb, som de tilgodehavende feriemidler er opgjort til,
antallet af opsparede feriedage og feriepengeudbetaler, modtagelse
af offentlige ydelser, overgang til folkepension m.v., og
fastsætter mere præcist specifikke krav til behandling
og andre foranstaltninger for at sikre lovlig og rimelig
behandling.
Det bemærkes, at fonden ved
indhentning og behandling af oplysninger om lønmodtager og
arbejdsgiver, vil skulle overholde de generelle principper for
behandling af personoplysninger, som fastsættes i
databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, hvorefter
personoplysninger blandt andet skal behandles lovligt og rimeligt,
og på en gennemsigtig måde i forhold til den
registrerede, samt indsamles til udtrykkeligt angivne og legitime
formål, og ikke må viderebehandles på en
måde, der er uforenelig med disse formål. Derudover
må alene indhentes og behandles oplysninger, der er
tilstrækkelige, relevante og begrænsede til, hvad der
er nødvendigt i forhold til fondens brug for administration
af de tilgodehavende feriemidler og kontrol med overholdelsen af
denne lov.
I Justitsministeriets lovforslag L
68 til databeskyttelsesloven, der er fremsat den 25. oktober 2017,
opretholdes den i gældende ret indsatte forudsætning
om, at der blandt andet skal være direkte lovhjemmel til
samkøring i kontroløjemed ikke. Efter
databeskyttelsesforordningen vil samkøring i
kontroløjemed således skulle leve op til de
almindelige principper og regler om behandling. Da samkøring
i kontroløjemed per definition vil være en indgribende
behandlingssituation, vil sådan behandling dog skærpe
opmærksomheden på kravene i blandt andet forordningens
artikel 5 om principper for behandling af personoplysninger,
herunder proportionalitetsprincippet, jf. betænkning nr. 1565
om databeskyttelsesforordningen s. 97.
Til nr.
6
Efter gældende regler i
§ 5, stk. 3, 2. pkt., kan der ske samkøring og
sammenstilling af oplysninger for at supplere og kontrollere
lønmodtagerens oplysninger i forbindelse med udbetaling af
krav anmeldt over for fonden.
Det foreslås, at LG-lovens
§ 5, stk. 3, 2. pkt., affattes således, at der kan ske
samkøring og sammenstilling af oplysninger fra fondens egne
registre, herunder af oplysninger, der er indhentet efter stk. 1 og
2, til brug for administration og kontrol efter denne lov. Der er
med forslaget tale om en ny affattelse af sidste led i LG-lovens
registersamkøringsbestemmelse i § 5, stk. 3.
Den foreslåede ændring
skal sikre, at de oplysninger fonden kan indhente også
omfatter nødvendige ikke-følsomme personoplysninger
fra f.eks. solvente arbejdsgivere i det omfang, det har betydning i
forhold til administrationen med Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidlers krav på tilgodehavende
feriemidler efter §§ 8 a-8 c. Ved administration af
feriemidler menes bl.a. udbetaling til Lønmodtagernes Fond
for Tilgodehavende Feriemidler og opkrævning af
arbejdsgivere.
Baggrunden for forslaget til
nyaffattelsen er, at med forslaget til lov om forvaltning og
administration af tilgodehavende feriemidler, vil
Lønmodtagernes Garantifond ikke længere kun skulle
dække lønmodtagerkrav, men også
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler hos en arbejdsgiver. Som en
konsekvens af dette, foreslås det at ændre
registersamkøringsbestemmelsen i § 5, stk. 3,
således at bestemmelsen også omfatter oplysninger om
indkomst m.v. til brug for fondens administration af og kontrol med
§§ 8 a-8 c, herunder oplysninger om, hvem der har
foretaget indberetningen, og identiteten af den, oplysningerne
vedrører.
Det foreslås på
baggrund af overvejelser om den forventede rækkevidde af
databeskyttelsesforordningen, at der fastsættes specifikke
krav til behandling af personoplysninger og oplysninger om
juridiske personer i forbindelse med administrationen af
tilgodehavende feriemidler, herunder bestemmelser om, i hvilket
omfang Lønmodtagernes Garantifond skal kunne behandle de
oplysninger, der er nødvendige for at administrere lovens
regler. Behandlingsreglerne ligger indenfor rammerne af
databeskyttelsesforordningens artikel 6, stk. 2 og 3, hvorefter
medlemsstaterne kan indføre mere specifikke bestemmelser for
at tilpasse anvendelsen af forordningens bestemmelser om behandling
af oplysninger, der er nødvendige for at overholde en retlig
forpligtelse som påhviler den dataansvarlige, jf. artikel 6,
stk. 1, litra c, eller er nødvendig af hensyn til
udførelse af en opgave i samfundets interesse eller som
henhører under offentlig myndighedsudøvelse, som den
dataansvarlige har fået pålagt, jf. artikel 6, stk. 1,
litra e.
De oplysninger, som kan behandles i
Lønmodtagernes Garantifond vil være almindelige
person- og virksomhedsoplysninger, som eksempelvis oplysninger om
navn, adresse, alder, CPR-nummer, CVR-nummer m.v. omfattet af
databeskyttelsesforordningens artikel 6. Derudover vil der
også kunne blive behandlet personoplysninger, som eksempelvis
oplysninger om, at en borger har en feriehindring i form af sygdom
eller anden feriehindring m.v. Da der ikke er tale om konkrete
oplysninger om heldbred i form af oplysninger om sygdommens art,
men alene oplysninger om at en lønmodtager har været
uarbejdsdygtig og har en feriehindring, vurderes der ikke at
være tale om følsomme personoplysninger, jf.
forordningens artikel 9, stk. 1. Herudover vil
Lønmodtagernes Garantifond kunne indhente oplysninger om,
hvilke offentlige ydelser en lønmodtager har modtaget i en
given periode. Da der alene er tale om oplysninger om ydelsesarten,
og ikke baggrunden for tilkendelsen af ydelsen vurderes det ikke at
være en følsom personoplysning, jf. forordningens
artikel 9, stk. 1.
Beskæftigelsesministeriet
vurderer på baggrund heraf, at lovforslagets § 31, nr. 6
kan indføres på grundlag af forordningens artikel 6,
stk. 1, litra c. Medlemsstaterne kan indføre mere specifikke
bestemmelser for at tilpasse anvendelsen af forordningens
bestemmelser om behandling af oplysninger, der er nødvendige
for at overholde en retlig forpligtelse som påhviler den
dataansvarlige, jf. artikel 6, stk. 2 og 3.
Beskæftigelsesministeriet vurderer således, at det er
nødvendigt for, at Lønmodtagernes Garantifond kan
overholde sin forpligtelse til at administrere de i fonden
værende midler og kontrollere overholdelsen af loven, at der
er særlige regler om behandlingen af oplysninger om optjente
feriemidler og opsparede feriedage knyttet til en bestemt
lønmodtager og et specifikt ansættelsesforhold hos en
konkret arbejdsgiver, idet det er en forudsætning for at
opretholde den foreslåede administration af og kontrol med
udbetaling af feriemidlerne. Det er
Beskæftigelsesministeriets vurdering, at fondens
retmæssige administration af loven i høj grad
afhænger af et korrekt og opdateret datagrundlag, der
eksempelvis skal bidrage til modvirke snyd med udbetalinger
m.v.
Endvidere er det en
forudsætning, at videregivelse af oplysninger om udbetaling
af feriemidler til en lønmodtager kan ske til
arbejdsløshedskasser, Udbetaling Danmark, kommunale og
statslige myndigheder med henblik på deres kontrol for
dobbeltforsørgelse eller anden form for omgåelse af
reglerne for udbetalinger fra fonden. Endelig er det
forudsætning for fondens kontrol med retmæssig
udbetaling af tilgodehavende feriemidler efter loven, at fonden har
adgang til oplysninger i indkomstregisteret, herunder oplysninger
om udbetalte offentlige ydelser eller eksempelvis overgang til
folkepension eller lignende.
Beskæftigelsesministeriet
vurderer endvidere, at bestemmelsen lever op til kravet i
forordningens artikel 6, stk. 2, om at være mere specifikke
bestemmelser om anvendelsen af forordningen. Reglerne er
således specifikt afgrænset til at vedrøre
særlige oplysninger i form af oplysninger om eksempelvis
navn, CPR-nummer, CVR-nummer eller anden entydig identifikation,
det beløb, som de tilgodehavende feriemidler er opgjort til,
antallet af opsparede feriedage og feriepengeudbetaler, modtagelse
af offentlige ydelser, overgang til folkepension m.v., og
fastsætter mere præcist specifikke krav til behandling
og andre foranstaltninger for at sikre lovlig og rimelig
behandling.
Det bemærkes, at fonden ved
indhentning og behandling af oplysninger om lønmodtager og
arbejdsgiver, vil skulle overholde de generelle principper for
behandling af personoplysninger, som fastsættes i
databeskyttelsesforordningens artikel 5, stk. 1, hvorefter
personoplysninger blandt andet skal behandles lovligt og rimeligt,
og på en gennemsigtig måde i forhold til den
registrerede, samt indsamles til udtrykkeligt angivne og legitime
formål, og ikke må viderebehandles på en
måde, der er uforenelig med disse formål. Derudover
må alene indhentes og behandles oplysninger, der er
tilstrækkelige, relevante og begrænsede til, hvad der
er nødvendigt i forhold til fondens brug for administration
af de tilgodehavende feriemidler og kontrol med overholdelsen af
denne lov.
I Justitsministeriets lovforslag L
68 til databeskyttelsesloven, der er fremsat den 25. oktober 2017,
opretholdes den i gældende ret indsatte forudsætning
om, at der blandt andet skal være direkte lovhjemmel til
samkøring i kontroløjemed ikke. Efter
databeskyttelsesforordningen vil samkøring i
kontroløjemed således skulle leve op til de
almindelige principper og regler om behandling. Da samkøring
i kontroløjemed per definition vil være en indgribende
behandlingssituation, vil sådan behandling dog skærpe
opmærksomheden på kravene i blandt andet forordningens
artikel 5 om principper for behandling af personoplysninger,
herunder proportionalitetsprincippet, jf. betænkning nr. 1565
om databeskyttelsesforordningen s. 97.
Til nr.
7
Efter gældende regler i lov
om Lønmodtagernes Garantifond sikrer Lønmodtagernes
Garantifond lønmodtageres krav på løn m.v. i
tilfælde af konkurs, arbejdsgivers død, såfremt
der træffes afgørende om insolvensbehandling eller
boet sluttes ved boudlæg uden skiftebehandling, ved
virksomhedens ophør, såfremt det godtgøres, at
arbejdsgiveren er ude af stand til at betale kravet, eller under
arbejdsgiverens rekonstruktionsbehandling.
Det foreslås, at der, efter
§ 8 i LG-loven, indsættes en ny overskrift med titlen
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidlers krav.
Baggrunden for forslaget er, at der
i LG-loven foreslås indsat nye bestemmelser om krav på
tilgodehavende feriemidler, jf. forslagets § 31, nr. 4.
Formålet med indsættelsen af en ny overskrift efter
LG-lovens § 8 er hensynet til et struktureret overblik. Den
foreslåede ændring sker endvidere for at afgrænse
de bestemmelser, der alene finder anvendelse for
lønmodtageres krav hos Lønmodtagernes Garantifond
over for Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers
krav hos Lønmodtagernes Garantifond, i det
Lønmodtagernes Garantifond med lovforslaget ikke
længere kun ville skulle dække lønmodtagerkrav,
men fremover også vil skulle dække
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler hos en arbejdsgiver.
Efter de gældende regler i
LG-lovens § 1, stk. 1, sikrer Lønmodtagernes
Garantifond lønmodtageres krav på løn m.v. i
tilfælde af arbejdsgiverens konkurs, død
(såfremt der træffes afgørelse om
insolvensbehandling eller boet sluttes ved boudlæg uden
skiftebehandling), ved virksomhedens ophør (såfremt
det godtgøres, at arbejdsgiveren er ude af stand til at
betale kravet) eller under arbejdsgiverens
rekonstruktionsbehandling.
Med forslaget foreslås det
endvidere, at der indsættes en § 8
a, stk. 1, hvorefter Lønmodtagernes Garantifond skal
sikre Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers
krav på tilgodehavende feriemidler. Lønmodtagernes
Garantifond skal dække krav på tilgodehavende
feriemidler i alle tilfælde, hvor et krav ikke er indbetalt
til Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler efter
forfald i henhold til det samtidig affattede forslag til lov om
forvaltning og administration af tilgodehavende feriemidlers
kapitel 3. Det vil blandt andet være tilfældet, hvor
arbejdsgivers virksomhed opløses, arbejdsgivers virksomhed
ophører eller arbejdsgiver opgiver den tilknytning til
Danmark, som udløste de registrerede krav på
tilgodehavende feriebetaling, og i øvrigt ved arbejdsgivers
konkurs eller arbejdsgivers død, såfremt der
træffes afgørelse om insolvensbehandling, eller boet
sluttes ved boudlæg uden skiftebehandling. Forslaget
indebærer desuden, at Lønmodtagernes Garantifond skal
dække Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidlers krav på tilgodehavende feriemidler i
tilfælde, hvor en arbejdsgiver ikke har indbetalt forfaldne
tilgodehavende feriemidler i forbindelse med afvikling af sine
aktiviteter.
Herudover vil Lønmodtagernes
Garantifond skulle dække i tilfælde, hvor
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler
træffer afgørelse om, at arbejdsgiveren skal foretage
indbetaling af tilgodehavende feriemidler inden for en frist
på fire uger, under henvisning til manglende indberetning,
jf. den foreslåede § 3, stk. 1, i det samtidig affattede
forslag til lov om forvaltning og administration af tilgodehavende
feriemidler, eller bekræftelse af, at arbejdsgiver
ønsker at beholde ikke forfaldne, tilgodehavende feriemidler
i virksomheden, jf. den foreslåede § 6, stk. 2, i det
samtidig affattede forslag til lov om forvaltning og administration
af tilgodehavende feriemidler. Tilsvarende gælder
afgørelse om indbetaling inden fire uger i henhold til
§ 5, 2. pkt., i det samtidig fremsatte forslag til lov om
forvaltning og administration af tilgodehavende feriemidler.
Der henvises til kapitel 3 i det
samtidig affattede forslag til lov om forvaltning og administration
af tilgodehavende feriemidler.
Det bemærkes, at der med den
foreslåede indsættelse af § 8
a, stk. 1 i LG-loven ikke ændres i
beskæftigelsesministerens hjemmel til at fastsætte
nærmere regler om anmeldelse af krav over for fonden,
dokumentation, fondens behandling af krav samt udbetaling fra
fonden, jf. den gældende LG-lovs § 10. Bemyndigelsen i
LG-lovens § 10 vil således også finde anvendelse
for krav på tilgodehavende feriemidler.
Efter de gældende regler i
LG-lovens § 1, stk. 2, sikrer Lønmodtagernes
Garantifond lønmodtageres krav på løn m.v. i
forhold til virksomheder, der virker i flere medlemsstater inden
for EU og EØS i de situationer, der er oplistet i LG-lovens
§ 1, stk. 2, nr. 1 og 2. Det vil sige, at
Lønmodtagernes Garantifond sikrer krav på løn
m.v., såfremt lønmodtageren sædvanligvis
udfører eller udførte sit arbejde i Danmark, og
virksomheden kan anses for insolvent. Bestemmelsen udmønter
artikel 9 i EU-direktiv 2008/94/EF. Efter de gældende regler
i LG-lovens § 2, stk. 1, omfatter garantien hos
Lønmodtagernes Garantifond krav på løn og andet
vederlag, erstatning for afbrydelse af arbejdsforholdet,
godtgørelse i forbindelse med opsigelse eller afbrydelse af
arbejdsforholdet samt feriegodtgørelse. Garantien omfatter
dog ikke den del af kravet, som arbejdsgiveren skulle have
indeholdt i kildeskat eller i forbindelse med
lønindeholdelse efter kildeskattelovens § 73.
Som konsekvens af forslagets §
31, nr. 2, hvorefter Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler kan opnå dækning for tilgodehavende
feriemidler hos Lønmodtagernes Garantifond, foreslås
det, at den gældende garanti for dækning udvides til
også at omfatte tilgodehavende feriemidler.
Det foreslås derfor i § 8 a, stk. 2, 1. pkt., at
beløbet efter stk. 1 omfatter krav på tilgodehavende
feriemidler med indeksering efter den foreslåede § 7 i
det samtidig affattede forslag til lov om forvaltning og
administration af tilgodehavende feriemidler.
Dermed vil beløbet omfatte
tilgodehavende feriemidler, hvorved forstås
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på feriebetaling opgjort efter den foreslåede § 2
i det samtidig affattede forslag til lov om forvaltning og
administration af tilgodehavende feriemidler. Herudover vil
beløbet omfatte den årlige indeksering af de
tilgodehavende feriemidler, som arbejdsgiveren vælger at
beholde i virksomheden, jf. den foreslåede § 7 i det
samtidig affattede forslag til lov om forvaltning og administration
af tilgodehavende feriemidler. Dækningen ydes, uanset hvor
disse krav er optjent.
Det foreslås i § 8 a, stk. 2, 2. pkt., at
beløbet efter stk. 1 endvidere omfatter forfaldne gebyrer
efter de foreslåede § 3, stk. 5, og § 10, i det
samtidig affattede forslag til lov om forvaltning og administration
af tilgodehavende feriemidler.
Dermed vil beløbet omfattet
de gebyrer, der pålægges rykkerskrivelser, som fonden
sender til en arbejdsgiver i medfør af forslaget til §
3, stk. 5 og § 10.
Det foreslås yderligere i
§ 8 a, stk. 2, 3. pkt., at
beløbet ikke skal omfatte, hvad der svarer til en fast
afgift på 38 pct. Baggrunden herfor er, at
Lønmodtagernes Garantifond alene skal dække kravet
på de tilgodehavende feriemidler efter skat, mens SKAT vil
skulle opkræve skattedelen af kravet på de
tilgodehavende feriemidler. Det giver imidlertid ikke skatteteknisk
mening at beskatte med lønmodtagerens individuelle
trækprocent på dækningstidspunktet. Når
Lønmodtagernes Garantifond skal dække fondens krav,
foreslås det, at der sker beskatning efter en model,
hvorefter der i tilfælde, hvor Lønmodtagernes
Garantifond dækker fondens krav, beregnes en fast afgift
på 38 pct. Det giver alle lønmodtagere en ensartet
behandling og sikrer, at der ikke sker nogen påvirkning af
den pågældende lønmodtagers skattegrundlag i det
pågældende år. Der sker således indbetaling
til fonden fra Lønmodtagernes Garantifond af
lønmodtagerens nettotilgodehavende efter afgift, dvs. 62
pct. af lønkravet, og der skal ikke ske indkomstbeskatning
ved udbetaling fra fonden til sin tid af et sådant
nettotilgodehavende med forrentning til lønmodtageren. Ved
indbetaling af nettokravet til fonden foretager
Lønmodtagernes Garantifond afgiftsberigtigelse,
således at afgiftskravet mod arbejdsgiveren overgår til
SKAT.
Det bemærkes, at i
tilfælde hvor fonden har udbetalt de tilgodehavende
feriemidler til den berettigede lønmodtager, og hvor der er
tale om udbetaling af bruttomidler, hvoraf der indeholdes
indkomstskat, inden Lønmodtagernes Garantifond
godtgør 62 pct. af det krav, fonden havde mod
arbejdsgiveren, kan fonden få godtgjort den indeholdte
indkomstskat hos SKAT, som vil skulle opkræve denne hos
arbejdsgiveren eller boet efter denne. Derved undgår fonden
at tabe skatteandelen på det krav, som fonden havde mod
arbejdsgiveren.
Afgiftsprocenten foreslås at
skulle være 38. Afgiftssatsen svarer omtrent til
trækprocenten (uden arbejdsmarkedsbidrag) for en skatteyder i
en kommune med en landsgennemsnitlig kommune- og kirkeskat, der
herudover betaler bundskat og sundhedsbidrag, men ikke topskat af
indkomsten.
Det fremgår af
Ferielovsudvalgets betænkning, at de 38 pct. er den endelige
afregning af skatten, og at de resterende 62 pct. skal indbetales
til fonden. Det har i den forbindelse været den fælles
forståelse i udvalget, at det bl.a. indebærer, at der
ikke skal betales arbejdsmarkedsbidrag af beløbet. Når
lønmodtagerens tilgodehavende til sin tid bliver udbetalt
til lønmodtageren, inkl. tilvæksten i tilgodehavendet
hidrørende fra lønindeksering og afkastet i fonden,
bliver der således ikke beregnet AM-bidrag af udbetalingen,
og udbetalingen er i øvrigt skattefri, jf. forslagets §
33, nr. 1.
I de gældende regler i
LG-lovens § 2, stk. 1, omfatter garantien hos
Lønmodtagernes Garantifond ikke den del af kravet, som
arbejdsgiveren skulle have indeholdt i kildeskat eller i
forbindelse med lønindeholdelse efter kildeskattelovens
§ 73. Det indebærer, at Lønmodtagernes
Garantifond ikke dækker SKAT's krav på kildeskat af
tilgodehavende feriemidler. Samme princip videreføres
her.
Forslaget indebærer, at
Lønmodtagernes Garantifond foretager et fradrag for afgiften
og indbetaler nettobeløbet til fonden. Lønmodtageren
har herefter et nettokrav, dvs. et krav, som ikke er undergivet
indkomstbeskatning ved udbetaling. SKAT har et krav mod
arbejdsgiveren, som skal kunne inddrives som andre skattekrav.
Som konsekvens af forslagets §
32, nr. 1, hvorefter krav på tilgodehavende feriemidler
indsættes som et nyt punkt i konkurslovens § 95, stk. 1,
og for at sikre Lønmodtagernes Garantifonds dækning af
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav i
konkursboet, foreslås det, at beløbet i tilfælde
af arbejdsgiverens konkurs, død (såfremt der
træffes afgørelse om insolvensbehandling eller boet
sluttes ved boudlæg uden skiftebehandling) eller ved
virksomhedens ophør (såfremt det godtgøres, at
arbejdsgiveren er ude af stand til at betale kravet, når det
er forfaldet til betaling) forudsætter, at kravet er eller i
tilfælde af konkurs ville være omfattet af
konkurslovens § 95, stk. 1, nr. 6, om tilgodehavende
feriemidler.
Der henvises i øvrigt til
bemærkningerne til forslagets § 32, nr. 1.
Muligheden for, at
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler kan
opnå dækning for tilgodehavende feriemidler hos
Lønmodtagernes Garantifond er ny og en følge af det
samtidig fremsatte lovforslag om forvaltning og administration af
tilgodehavende feriemidler.
Efter gældende regler
foretager fonden udbetaling af lønmodtagers krav, når
kravet er anmeldt og dokumenteret over for fonden. Det er en
betingelse, at kravet er forfaldet.
Som en konsekvens af forslagets
§ 31, nr. 2, hvorefter Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler kan opnå dækning for
tilgodehavende feriemidler hos Lønmodtagernes Garantifond,
foreslås det i § 8 b, at
Lønmodtagernes Garantifond på tilsvarende måde
som for lønmodtagerkrav foretager udbetaling til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler,
når kravet er anmeldt og dokumenteret over for
Lønmodtagernes Garantifond. Såfremt kun en del af
kravet er dokumenteret, vil fonden alene kunne foretage udbetaling
af den dokumenterede del af kravet, og vil skulle anmode om
yderligere dokumentation for restkravet.
Muligheden for, at
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler kan
opnå dækning for tilgodehavende feriemidler hos
Lønmodtagernes Garantifond er ny og en følge af det
samtidig fremsatte lovforslag om forvaltning og administration af
tilgodehavende feriemidler. Baggrunden for, at
Lønmodtagernes Garantifond foreslås at skulle sikre
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler er hensynet til, at
lønmodtagernes krav på tilgodehavende feriemidler
sikres i tilstrækkelig grad. Der henvises til
bemærkningerne til forslagets § 31, nr. 4.
Efter gældende regler
indtræder Lønmodtagernes Garantifond i
lønmodtagerens krav mod arbejdsgiveren.
Som konsekvens af forslagets §
31, nr. 2, hvorefter Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler kan opnå dækning for tilgodehavende
feriemidler hos Lønmodtagernes Garantifond, foreslås
det i § 8 c, stk. 1, at
Lønmodtagernes Garantifond tillige indtræder i
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav mod
arbejdsgiver.
Forslaget indebærer, at
Lønmodtagernes Garantifond indtræder i
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers
privilegium og kan indgive konkursbegæring. Arbejdsgiveren
eller dennes bo kan over for Lønmodtagernes Garantifond
fremsætte de indsigelser og modkrav, som arbejdsgiveren havde
over for Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler.
Det foreslås i § 8 c, stk. 2, at krav jf. forslaget til
8 c, stk. 1, skal være påtegnet af Styrelsen for
Arbejdsmarked og Rekruttering, hvis dette er en forudsætning
for, at kravet er eksigibelt i et andet EU- og EØS-land. Det
betyder, at disse krav skal være påtegnet af Styrelsen
af Arbejdsmarked og Rekruttering som officielt bekræftet
dokument.
Styrelsen for Arbejdsmarked og
Rekruttering bliver derved kompetent myndighed i denne henseende og
bekræfter således dokumentets ægthed. Det
følger endvidere af kompetencen til påtegning, at
Styrelsen for Arbejdsmarked og Rekruttering efter anmodning fra
fonden kan udstede en attest til brug for tvangsinddrivelse i et
andet EU-land, jf. Bruxelles I-forordningens artikel 57 og §
1, stk. 3, i Justitsministeriets bekendtgørelse nr. 424 af
8. maj 2007 om visse spørgsmål vedrørende
gennemførelse af parallelaftale om Bruxelles I-forordningen.
Den attest, der anvendes, er optrykt som bilag II til Bruxelles
I-forordningen.
Det foreslås i § 8 c, stk. 3, 1.
pkt., at der ved indbetaling af garantimidler, efter regler
fastsat i medfør af stk. 5, fastsættes en årlig
rente, der svarer til den fastsatte referencesats med tillæg
på 5,75 pct.
Der er med forslaget tilsigtet at
fastsætte satsen ud fra de almindelige markedsvilkår
for en usikret kassekredit. Forslaget svarer til gældende ret
i henhold til LG-lovens § 7.
Det foreslås i § 8 c, stk. 3, 2.
pkt., at der som referencesats anvendes den officielle
udlånsrente, som Nationalbanken har fastsat henholdsvis pr.
1. januar og 1. juli det pågældende år.
Det foreslås endvidere i
§ 8 c, stk. 3, 3. pkt., at renten beregnes fra tidspunktet
for fondens indbetaling til Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler, og til indbetaling af garantimidler er
sket.
§ 8 c,
stk. 3, 4. pkt., at den
maksimale løbetid for en afdragsordning, der
fastsættes med hjemmel i stk. 3, er 3 år.
Det foreslås i § 8 c, stk. 4, at der er udpantningsret
for tilgodehavender efter stk. 1, herunder for renter, gebyrer og
omkostninger, der pålægges efter loven eller efter
regler udstedt i medfør af loven.
Muligheden for, at
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler kan
opnå dækning for tilgodehavende feriemidler hos
Lønmodtagernes Garantifond er ny og en følge af det
samtidig affattede forslag om forvaltning og administration af
tilgodehavende feriemidler.
Den foreslåede bestemmelse
indebærer, at Lønmodtagernes Garantifond vil kunne
foretage udlæg hos arbejdsgiveren på grundlag af
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers
opkrævning, og at Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler således ikke først skal
opnå dom for sit krav.
Det foreslås i § 8 c, stk. 5, at
beskæftigelsesministeren kan fastsætte regler om
fremgangsmåden og vilkårene for indbetaling af
garantimidler, gebyr for mangelfuld betaling, omkostninger
forbundet med inddrivelse og mulighederne for henstand og
eftergivelse af sådanne krav mod arbejdsgiveren og dennes bo
samt fremgangsmåden ved opkrævning af
garantimidler.
Forslaget betyder, at
Lønmodtagernes Garantifond vil skulle inddrive kravet, hvis
arbejdsgiveren ikke indbetaler en lønmodtagers
tilgodehavende feriemidler i henhold til en afgørelse
truffet af Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler.
Det bemærkes, at
Lønmodtagernes Garantifond først vil skulle
forsøge inddrivelse i Danmark, herunder f.eks. ved inkasso
eller udlægsforretning. Kan der ikke ske inddrivelse i
Danmark, vil inddrivelsesprocessen fortsætte i udlandet
på den mest hensigtsmæssige måde. Dette forventes
som oftest at ske ved brug af advokat i virksomhedens
etableringsland.
Inddrivelse i udlandet vil skulle
ske i overensstemmelse med bestemmelserne i Bruxelles
I-forordningen, som gælder for Danmark i medfør af lov
nr. 1563 af 20. december 2006 om Bruxelles I-forordningen, som
ændret ved lov nr. 518 af 28. maj 2013. Se hertil forslaget
til affattelse af § 8 c, stk. 2, i forslagets § 31, nr.
4.
Det foreslås, at der,
før § 9 i LG-loven, indsættes en ny overskrift
med titlen Arbejdsgivers
bidragspligt.
Formålet med
indsættelsen af en ny overskrift før LG-lovens §
9 er hensynet til et struktureret overblik.
Til nr.
8
Det foreslås, at der, efter
LG-lovens § 9, indsættes en ny overskrift med titlen
Administration, straf m.v..
Baggrunden for forslaget er, at der
i LG-loven foreslås indsat nye bestemmelser om krav på
tilgodehavende feriemidler, jf. forslagets § 31, nr. 4.
Formålet med indsættelsen af en ny overskrift efter den
gældende LG-lovs § 9 er hensynet til et struktureret
overblik. Den foreslåede ændring sker endvidere for at
afgrænse de bestemmelser, der alene finder anvendelse for
lønmodtageres krav hos Lønmodtagernes Garantifond
over for Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers
krav hos Lønmodtagernes Garantifond, idet
Lønmodtagernes Garantifond med lovforslaget ikke
længere kun ville skulle dække lønmodtagerkrav,
men fremover også vil skulle dække
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler hos en arbejdsgiver.
Det foreslås endvidere i
§ 9 a, at staten hvert år i
perioden 2020-2078 indbetaler et beløb til delvis
dækning af udgifter i Lønmodtagernes Garantifond.
Efter de gældende regler i
LG-lovens § 9 finansieres Lønmodtagernes Garantifond af
private arbejdsgivere ved et finansieringsbidrag.
Med henvisning til
betænkningens kapitel 16 om overgangsordning foreslås
denne retstilstand suppleret således, at staten hvert
år i perioden 2020-2078 betaler et beløb til delvis
dækning af udgifter i Lønmodtagernes Garantifond.
Formålet hermed er at bidrage til at dække de
merudgifter, som Lønmodtagernes Garantifond vil få som
følge af dækning af tilgodehavende feriemidler efter
nærværende lovforslag, som led i en kompensering af
arbejdsgivernes tab som følge af overgangen til en ny
ferieordning i det samtidig fremsatte forslag til lov om ferie med
den heraf følgende forbedring af de offentlige finanser.
Til nr.
9
Det foreslås, at der,
før LG-lovens § 14, indsættes en ny overskrift
med titlen Ikrafttræden m.v..
Baggrunden for forslaget er, at der
i LG-loven foreslås indsat nye bestemmelser om krav på
tilgodehavende feriemidler, jf. forslagets § 31, nr. 4.
Formålet med indsættelsen af en ny overskrift
før den gældende LG-lovs § 14 er hensynet til et
struktureret overblik. Den foreslåede ændring sker
endvidere for at afgrænse de bestemmelser, der alene finder
anvendelse for lønmodtageres krav hos Lønmodtagernes
Garantifond over for Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidlers krav hos Lønmodtagernes Garantifond, idet
Lønmodtagernes Garantifond med lovforslaget ikke
længere kun ville skulle dække lønmodtagerkrav,
men fremover også vil skulle dække
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler hos en arbejdsgiver.
Til §
32
Efter konkurslovens kapitel 10
dækkes krav mod et konkursbo efter en særlig
rækkefølge (konkursordenen). Efter gældende ret
omfatter privilegiet i konkurslovens § 95, stk. 1, nr. 1-4,
krav på løn m.v., krav på erstatning for
afbrydelse af arbejdsforholdet, krav på godtgørelse og
krav på feriegodtgørelse.
I og med det foreslås i
§ 31, at Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler kan opnå dækning for tilgodehavende
feriemidler hos Lønmodtagernes Garantifond, foreslås
det at gøre dette krav privilegeret i konkursloven. Det vil
derfor være Lønmodtagernes Garantifond, der i praksis
gør privilegiet gældende over for boet.
Ferielovsudvalget har ved brev af
31. maj 2017 anmodet Konkursrådet om en udtalelse om
Ferielovsudvalgets overvejelser om ændring af lov om
Lønmodtagernes Garantifond og konkursloven i anledning af
overgangen til samtidighedsferie. Konkursrådet har i brev af
20. juni 2017 blandt andet udtalt, at:
"Selv om tilgodehavende feriemidler
formentlig må anses som omfattet af lønprivilegiet,
jf. konkurslovens § 95, stk. 1, nr. 4, finder
Konkursrådet det alligevel hensigtsmæssigt for at
undgå usikkerhed, at der indføres eksplicit hjemmel
hertil i konkursloven.
Konkursrådet er således
enig med Ferielovsudvalget i, at der for at sikre, at fondens krav
mod arbejdsgiveren tillægges lønprivilegium i
tilfælde af arbejdsgiverens konkurs, bør
indsættes et nyt nr. 6 i konkurslovens § 95, stk. 1.
[. . . ] Konkursrådet har med
tilfredshed noteret sig, at Ferielovsudvalget foreslår, at
personkredsen, hvis tilgodehavende feriemidler skal have
lønprivilegium, afgrænses på samme måde
som personkredsen, der efter gældende ret er tillagt
lønprivilegium.
[. . . ] Konkursrådet skal i
forlængelse heraf gøre opmærksom på, at
den foreslåede ordning efter rådets opfattelse vil
medføre, at der i en årrække især i
starten efter indførelsen af samtidighedsferie vil
være mindre dækning til simple fordringshavere i et
konkursbo. Det skyldes, at der vil være et større
antal krav omfattet af konkurslovens § 95.
[. . . ] Konkursrådet skal
gøre opmærksom på, at den foreslåede
ordning kan give anledning til misbrug, da der er risiko for, at
der foretages indberetning af krav, hvor reelle
ansættelsesforhold ikke har eksisteret, eller hvor de
indberettede krav overstiger de reelle krav. [. . . ]
Konkursrådet skal derfor
henstille til, at det sikres, at der dels gennemføres en
effektiv kontrol af, at de indberettede tilgodehavender til fonden
hidrører fra reelle ansættelsesforhold, dels at den
modtagne dokumentation for de indberettede krav stilles til
rådighed for konkursboerne. "
Det foreslås derfor, at der i
konkurslovens § 95, stk. 1, nr. 6
indføres en mulighed for dækning af
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers
dækning af krav på tilgodehavende feriemidler.
Det bemærkes, at der i §
3, stk. 4, i den samtidig affattede lov om administration og
forvaltning af tilgodehavende feriemidler er en bestemmelse om, at
fonden kan afvise en indberetning af tilgodehavende feriemidler fra
arbejdsgiver, hvis arbejdsgiveren ikke ved påkrav kan
dokumentere, at de tilgodehavende feriemidler er opgjort i
overensstemmelse med betingelserne for indberetning.
Bestemmelsen indebærer, at
hvis fonden bliver opmærksom på, at en indberetning har
til formål at misbruge eller omgå fonden, vil fonden
kunne afvise den pågældende indberetning.
Formålet hermed er at mindske risikoen for, at der sker
omgåelse ved fremsættelse af krav på
tilgodehavende feriemidler, som vil kunne betyde, at der sker
uretmæssige udbetalinger fra fonden. Det bemærkes i den
anledning, at handlinger, der har til formål at misbruge
eller omgå fonden, efter omstændighederne vil kunne
være strafbare efter straffeloven.
Det bemærkes endvidere, at
afvisning af en indberetning vil kunne ske på et hvilket som
helst tidspunkt, hvor fonden måtte blive opmærksom
på, at en indberetning har til formål at misbruge eller
omgå fonden. Afvisning er således ikke afhængig
af, at den ville skulle ske i forbindelse med selve indberetningen
fra arbejdsgiver.
Der foreslås endvidere en
bemyndigelsesbestemmelse i § 3, stk. 6, som giver
beskæftigelsesministeren mulighed for at fastsætte
nærmere regler om blandt andet indberetningen, herunder om
dens indhold og form samt muligheden for at afvise en indberetning.
Der vil således blive fastsat nærmere retningslinjer
for kontrol af indberetningerne.
Desuden fremgår der en
række muligheder efter forslaget til § 20 i forslaget
til lov om forvaltning og administration af tilgodehavende
feriemidler til, at fonden kan indhente og behandle oplysninger om
lønmodtagere og arbejdsgivere til brug for administration af
og kontrol med overholdelsen af denne lov, herunder foretage
registersamkøring.
Det vil indebære, at
arbejdsgivere, lønmodtagere, faglige organisationer og
a-kasser efter anmodning skal give fonden alle oplysninger, der er
nødvendige for fondens administration og kontrol efter den
samtidig affattede lov om administration og forvaltning af
tilgodehavende feriemidler.
Fonden vil til brug for
administration af og kontrol med den samtidig affattede lov om
administration og forvaltning af tilgodehavende feriemidler
endvidere få terminaladgang til oplysninger i
indkomstregisteret. Denne adgang omfatter alle oplysninger om
indkomst, herunder modtagelse af offentlige ydelser, løn- og
ansættelsesperiode og ferie m.v.
Fonden vil tillige kunne indhente
nødvendige person- og virksomhedsoplysninger fra andre
offentlige myndigheder i elektronisk form til brug for
administration og kontrol, herunder fra Arbejdsmarkedets
Tillægspension. Desuden kan fonden til brug for
administration af denne lov foretage registersamkøring i
kontroløjemed af data fra egne registre, herunder af data,
der er indhentet i medfør af den foreslåede § 20
i den samtidig affattede lov om administration og forvaltning af
tilgodehavende feriemidler.
Der er således taget
højde for vigtigheden af kontrollen med, at de indberettede
tilgodehavender til fonden hidrører fra reelle
ansættelsesforhold.
Det bemærkes desuden, at der
ikke er noget til hinder for, at fonden stiller den modtagne
dokumentation for de indberettede krav til rådighed for
konkursboerne. Det vil ske i forbindelse med Lønmodtagernes
Garantifonds inddrivelse af forfaldne krav.
Til §
33
Til nr. 1
Lønmodtagere med ret til
ferie med løn beskattes efter gældende ret af
ferielønnen, når ferien afholdes. På dette
tidspunkt indeholder arbejdsgiveren A-skat og arbejdsmarkedsbidrag
af ferielønnen.
Lønmodtagere, der modtager
feriegodtgørelse, er efter retserhvervelsesprincippet
skattepligtige af feriegodtgørelsen allerede i
optjeningsåret. Det gælder både
feriegodtgørelse, der indbetales til FerieKonto,
feriegodtgørelse, der indbetales til feriekasser, og
feriegodtgørelse i feriekortordninger uden feriekasser.
Arbejdsgiveren indeholder A-skat og arbejdsmarkedsbidrag af
feriegodtgørelsen i optjeningsåret.
På tidspunktet for overgang
til en ny ferieordning den 1. september 2020 vil den enkelte
arbejdsgiver skulle opgøre det skyldige beløb for
hver enkelt af arbejdsgiverens ansatte for perioden fra den 1.
september 2019 til den 31. august 2020, jf. forslagets § 2.
Der skal ske opgørelse af de skyldige beløb for
både ansatte med løn under ferie og for ansatte med
feriegodtgørelse.
For lønmodtagere med ret til
ferie med løn og lønmodtagere med
feriegodtgørelse i feriekortordninger uden feriekasser
foreslås det i forslagets § 6, at arbejdsgiveren
indbetaler de tilgodehavende feriemidler til Lønmodtagernes
Fond for Tilgodehavende Feriemidler, medmindre arbejdsgiveren
ønsker at beholde feriemidlerne i virksomheden.
Det foreslås, jf. forslaget
til ny § 14 B, stk. 1, 1. pkt., i
pensionsbeskatningsloven, at beskatningen af lønmodtagerens
tilgodehavende med tillæg af årlige reguleringer sker,
når det til sin tid udbetales til lønmodtageren fra
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler, jf.
forslagets § 15. Der vil desuden skulle betales
arbejdsmarkedsbidrag af udbetalingen, jf. forslagets § 35.
For lønmodtagere med
feriegodtgørelse hos FerieKonto og i en feriekasse
foreslås det i forslagets § 5, at FerieKonto og
feriekasserne indbetaler de tilgodehavende feriemidler til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler.
Feriemidlerne vil allerede på dette tidspunkt være
beskattet, jf. ovenfor. Der er således tale om nettomidler.
Det foreslås, jf. forslaget til ny § 14 B, stk. 1, 2. pkt., i
pensionsbeskatningsloven, at udbetaling af disse midler ikke
medregnes ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst. Der
vil heller ikke skulle betales arbejdsmarkedsbidrag af
udbetalingen, idet der allerede er betalt arbejdsmarkedsbidrag i
forbindelse med arbejdsgiverens indbetaling til FerieKonto eller
feriekasse.
Samlet set opnås
således, at lønmodtagere med ret til ferie med
løn samt lønmodtagere med feriegodtgørelse i
feriekortordninger uden feriekasser beskattes af deres
tilgodehavende feriemidler, når de forlader arbejdsmarkedet
m.v., mens lønmodtagere med feriegodtgørelse hos
FerieKonto og i en feriekasse beskattes på
optjeningstidspunktet, jf. gældende ret, men til
gengæld får tilgodehavende feriemidler udbetalt
skattefrit, når de forlader arbejdsmarkedet m.v.
Dermed opnås den
størst mulige ligestilling mellem lønmodtagere med
bruttotilgodehavender og lønmodtagere med
nettotilgodehavender. For personer, hvor skattesatsen er den samme
på tidspunktet for overgangen til samtidighedsferie,
henholdsvis på pensioneringstidspunktet, vil det udbetalte
beløb være det samme for brutto- såvel som for
nettomodtagere.
Det bemærkes, at der med den
foreslåede beskatningsmodel ikke er samtidighed mellem
beskatningen af lønmodtagerne og arbejdsgivernes fradrag for
ferietilgodehavendet.
Efter gældende ret er
udgangspunktet, at lønomkostninger fradrages, når de
afholdes. Der har imidlertid udviklet sig en fast praksis,
hvorefter der er fradrag for stigninger i arbejdsgivers
forpligtelse til at betale løn under ferie. Et fald i
forpligtelsen skal indtægtsføres. Der vil herefter
være fradrag for det samlede beløb, der ved
årets udløb er optjent af de medarbejdere, der
på statustidspunktet er ansat med ret til løn under
ferie. De arbejdsgivere, der har valgt at anvende det skatteretlige
udgangspunkt vil først kunne fratrække udgiften,
når ferielønnen faktisk betales, men det står
den enkelte arbejdsgiver frit at vælge det andet princip og
dermed fremrykke fradraget. Dette valg er bindende for alle
efterfølgende år. Har en arbejdsgiver valgt at
fratrække ferielønnen i optjeningsåret, vil den
pågældende ikke på et senere tidspunkt kunne
vente med at fratrække ferielønnen, til den
udbetales.
Ved overgangen til
samtidighedsferie vil arbejdsgiverne, der har valgt at foretage
fradrag på optjeningstidspunktet, på tidspunktet for
overgang til samtidighedsferie have fradragsret ikke kun for
indbetalt feriegodtgørelse til FerieKonto og til en privat
feriekasse, og for indbetalt ferietilgodehavende til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler, jf.
forslagets § 6, men også for tilgodehavende feriemidler,
som arbejdsgiveren ønsker at beholde indtil
lønmodtagerens afgang fra arbejdsmarkedet m.v. De
pågældende arbejdsgivere, der har ønsket at
beholde ferietilgodehavendet, vil desuden løbende have
fradragsret for den indeksering af tilgodehavendet, der sker efter
forslagets § 7.
Arbejdsgivere, der har valgt
først at fratrække ferielønnen på
udbetalingstidspunktet, vil i overensstemmelse med det
skatteretlige udgangspunkt først kunne fratrække det
opgjorte tilgodehavende, inkl. indeksering, når
beløbet til sin tid overføres til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler.
Det er vurderingen, at de fleste
større arbejdsgivere allerede i dag foretager fradrag
på det tidligst mulige tidspunkt, nemlig i takt med at
forpligtelsen opstår (lønmodtagerens optjening). Det
er forventningen, at arbejdsgivere, der i dag først
foretager fradrag, når ferielønnen udbetales, senest i
overgangsåret til samtidighedsferie vil vælge at
overgå til at foretage fradrag på
optjeningstidspunktet.
Der vil være
lønmodtagere, som får deres krav på
tilgodehavende feriemidler dækket af Lønmodtagernes
Garantifond, jf. forslag til § 8 a i forslagets § 31, nr.
4.
Når Lønmodtagernes
Garantifond efter gældende regler dækker
lønmodtageres løn i konkurssituationer, betaler
Lønmodtagernes Garantifond alene lønmodtagers
nettokrav efter skat til lønmodtageren. Beregnet A-skat og
AM-bidrag indberettes af Lønmodtagernes Garantifond til
SKAT, som godskriver lønmodtageren de indberettede
beløb, jf. kildeskattelovens § 83.
Lønmodtagernes Garantifond anmelder herefter SKATs krav
på A-skat og AM-bidrag i arbejdsgivers konkursbo.
Lønkravet vil blive modregnet i eventuelle
indkomstafhængige offentlige ydelser, som
lønmodtageren måtte modtage.
Det er foreslået, at
Lønmodtagernes Garantifond sikrer Lønmodtagernes Fond
for Tilgodehavende Feriemidlers krav på tilgodehavende
feriemidler, i det omfang at arbejdsgiveren går konkurs m.v.,
jf. forslag til § 8 a i forslagets § 31, nr. 4. Der er
tale om den situation, hvor en arbejdsgiver har valgt at beholde
feriemidlerne i virksomheden, jf. forslagets § 6, går
konkurs m.v. Her indbetaler Lønmodtagernes Garantifond
lønmodtagernes krav til Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler, jf. forslaget til § 8 b, i
forslagets § 31, nr. 4.
Der vil være tale om en
indbetaling af nettomidler, idet Lønmodtagernes Garantifond
ikke dækker den udestående indkomstskat. Det
følger af forslaget til § 8 b, i forslagets § 31,
nr. 4.
Det foreslås at sikre, at
personer, hvis tilgodehavende feriemidler indbetales til fonden af
Lønmodtagernes Garantifond, ikke bliver modregnet i
eventuelle indkomstafhængige offentlige ydelser. Dermed
varetages hensynet til, at lønmodtageren først vil
modtage en udbetaling af ferietilgodehavendet ved pensionering
m.v., og dermed ikke reelt har indtægten i det år, hvor
beløbet indbetales til fonden.
Det foreslås således i
forslaget til ny § 14 B, stk. 2, i
pensionsbeskatningsloven, at krav på tilgodehavende
feriemidler, som Lønmodtagernes Garantifond indbetaler til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler efter
forslaget til § 8 b, i forslagets § 31, nr. 4, ikke
medregnes til lønmodtagerens skattepligtige indkomst.
Derimod pålægges arbejdsgiveren i denne situation en
afgift på 38 pct. Denne skattesats svarer omtrent til
trækprocenten (efter arbejdsmarkedsbidrag) for en skatteyder
i en kommune med en landsgennemsnitlig kommune- og kirkeskat, der
herudover betaler bundskat og sundhedsbidrag, men ikke topskat af
indkomsten.
Afgiften sikrer en ensartet
behandling af alle lønmodtagere i disse situationer, samt at
det indbetalte beløb ikke påvirker personens grundlag
for beregning af offentlige ydelser i det pågældende
år.
Lønmodtagernes Garantifond
dækker et nettobeløb opgjort som 62 pct. af kravet mod
arbejdsgiveren, jf. forslag til § 8 a, stk. 2, i forslagets
§ 31, nr. 4. Afgiften på 38 pct. indberettes til SKAT af
Lønmodtagernes Garantifond, som samtidig anmelder SKATs
afgiftskrav i arbejdsgivers konkursbo i de situationer, hvor
Lønmodtagernes Garantifonds dækning af
ferietilgodehavendet sker i anledning af arbejdsgivers konkurs.
Afgiftsbeløbet overgår
således til at være et afgiftskrav mod arbejdsgiveren
eller dennes bo, som opkræves efter opkrævningslovens
almindelige regler, idet det foreslås, at
pensionsbeskatningslovens § 38, der regulerer
opkrævningen af afgifter efter pensionsbeskatningsloven, ikke
finder anvendelse på den nye afgift.
Til nr.
2
Det foreslås, at en
arbejdsgivers indbetaling til Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler ikke medregnes til lønmodtagerens
skattepligtige indkomst, jf. forslaget til ny § 19, stk.
5, i pensionsbeskatningsloven.
Indbetalingen behandles i denne henseende på samme måde
som arbejdsgiverindbetalinger til ansattes pensionsordninger.
Forslaget om, at arbejdsgiverens
indbetaling til Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler ikke medregnes til lønmodtagerens skattepligtige
indkomst skal ses i lyset af, at tilgodehavendet med tillæg
af årlige regulereringer i stedet beskattes, når det
til sin tid udbetales til lønmodtageren fra
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler, jf.
forslaget til ny § 14 B, stk. 1, 1. pkt., i
pensionsbeskatningsloven, jf. forslagets § 33, nr. 1.
Til §
34
Til nr.
1
Efter lovforslaget oprettes en
særlig fond, Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler, der får til opgave at forvalte og administrere
de tilgodehavende feriemidler, jf. forslagets § 1, stk. 2.
Fonden er en særskilt økonomisk enhed i
Lønmodtagernes Dyrtidsfond, der vil skulle stå for
kapitalforvaltning af de tilgodehavende feriemidler, der er
indbetalt til fonden.
Lønmodtagernes Dyrtidsfond
er efter gældende ret pensionsafkastskattepligtig på
institutniveau, jf. pensionsafkastbeskatningslovens § 1, stk.
2. Kontohavere i Lønmodtagernes Dyrtidsfond er således
ikke individuelt pensionsafkastskattepligtige af afkastet af deres
konti.
Det foreslås, at
lønmodtagerne med feriemidler i Lønmodtagernes Fond
for Tilgodehavende Feriemidler ligeledes ikke er individuelt
pensionsafkastskattepligtige af afkastet af deres feriemidler i
fonden. I stedet vil pensionsafkastskattepligten påhvile
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler som et
selvstændigt pensionsafkastskattepligtigt skattesubjekt, jf.
forslagets § 34, nr. 2, hvortil der henvises.
Til nr.
2
Det foreslås, at fonden
gøres selvstændigt pensionsafkastskattepligtig af
afkastet af fondens midler. Således vil det årlige
afkast løbende blive beskattet på samme måde som
Lønmodtagernes Dyrtidsfonds øvrige afkast, dvs. med
15,3 pct., jf. pensionsafkastbeskatningslovens § 2.
Beskatningen af afkastet vil
således ske på linje med afkastbeskatningen af
almindelige pensionsordninger, som overgangsordningen har
væsentlige lighedspunkter med. Beskatningen af
ferietilgodehavender er således udskudt til
udbetalingstidspunktet i det omfang, at der har været
bortseelsesret for indbetalingerne til fonden, jf. lovforslagets
§ 33. Det svarer til den skattemæssige behandling af
pensionsordninger med løbende udbetalinger og
ratepensioner.
Er der betalt skat i forbindelse
med indbetalingen til fonden, hvilket er tilfældet for den
del af midlerne i fonden, der hidrører fra FerieKonto og
private feriekasser, er udbetalingerne fra fonden til sin
skattefri. Det svarer til den skattemæssige behandling af
aldersopsparinger, jf. lovforslagets § 33.
Pensionsafkastskatten
opkræves på samme måde som pensionsafkastskatten
af de midler, der henstår i Lønmodtagernes
Dyrtidsfond, jf. pensionsafkastbeskatningslovens § 21.
Til nr.
3
Det foreslås, at
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler er
pensionsafkastskattepligtig af alt formueafkast, jf. dog forslagets
§ 34, nr. 4, på linje med afkastbeskatningen af
Lønmodtagernes Dyrtidsfond, og i øvrigt svarende til
den skattemæssige behandling af afkast af almindelig
pensionsopsparing.
Til nr.
4
Som nævnt foreslås det,
at Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler er
pensionsafkastskattepligtig af alt formueafkast, jf. forslagets
§ 34, nr. 3. Det vil umiddelbart også gælde
lønindeksering af fondens tilgodehavender hos
arbejdsgiverne, idet den umiddelbart vil blive kvalificeret som
gevinst på en fordring. Det vil imidlertid stille
lønmodtagerne dårligere end efter gældende ret,
hvor der for lønmodtagere med løn under ferie alene
betales indkomstskat af den forrentning af midlerne, som
lønmodtagerne får ved, at løn under ferie
udbetales i lønniveauet på afholdelsestidspunktet, som
typisk ligger ca. ét år senere end
optjeningstidspunktet.
Det foreslås derfor, at
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler ikke er
skattepligtig af lønindekseringen. Det vil herefter alene
være den del af fondens midler, der er indbetalt til
kapitalforvaltning i Lønmodtagernes Dyrtidsfond, der vil
være pensionsafkastskattepligtig.
Til §
35
Til nr. 1
Det foreslås, at
indkomstskattepligtige udbetalinger fra Lønmodtagernes Fond
for Tilgodehavende Feriemidler omfattes af grundlaget for
arbejdsmarkedsbidrag for lønmodtagere. Der beregnes
således arbejdsmarkedsbidrag af udbetalinger fra fonden, der
hidrører fra ferietilgodehavender for lønmodtagere
med ret til ferie med løn og lønmodtagere med
feriegodtgørelse i feriekortordninger uden feriekasser.
For så vidt angår
lønmodtagere med feriegodtgørelse hos FerieKonto og i
en feriekasse vil der allerede være blevet betalt
arbejdsmarkedsbidrag i forbindelse med arbejdsgiverens indbetaling
til feriegodtgørelsen til FerieKonto eller en feriekasse.
Der beregnes således ikke arbejdsmarkedsbidrag i forbindelse
med udbetaling fra fonden af midler, der hidrører fra
ferietilgodehavender indbetalt fra FerieKonto eller en feriekasse i
forbindelse med overgangen til samtidighedsferie i 2019.
I de situationer, hvor
lønmodtagere får deres krav på tilgodehavende
feriemidler dækket af Lønmodtagernes Garantifond, jf.
forslag til § 8 a i lov om Lønmodtagernes Garantifond,
dækker Lønmodtagernes Garantifond alene et
nettobeløb på 62 pct., idet der opkræves en
afgift hos arbejdsgiveren på 38 pct., jf. også
bemærkningerne til § 33. Afgiftssatsen svarer omtrent
til trækprocenten (efter arbejdsmarkedsbidrag) for en
skatteyder i en kommune med en landsgennemsnitlig kommune- og
kirkeskat, der herudover betaler bundskat og sundhedsbidrag, men
ikke topskat af indkomsten.
Det bemærkes, at i
tilfælde hvor fonden har udbetalt de tilgodehavende
feriemidler til den berettigede lønmodtager, og hvor der er
tale om udbetaling af bruttomidler, hvoraf der indeholdes
indkomstskat, inden Lønmodtagernes Garantifond
godtgør 62 pct. af det krav, fonden havde mod
arbejdsgiveren, kan fonden få godtgjort den indeholdte
indkomstskat hos SKAT, som vil skulle opkræve denne hos
arbejdsgiveren eller boet efter denne. Derved undgår fonden
at tabe skatteandelen på det krav, som fonden havde mod
arbejdsgiveren.
Det fremgår af
Ferielovsudvalgets betænkning, at de 38 pct. er den endelige
afregning af skatten, og at de resterende 62 pct. skal indbetales
til fonden. Det har i den forbindelse været den fælles
forståelse i udvalget, at det bl.a. indebærer, at der
ikke skal betales arbejdsmarkedsbidrag af beløbet. Der
beregnes således ikke arbejdsmarkedsbidrag ved udbetaling af
nettomidler (inkl. afkast), der hidrører fra en sådan
indbetaling fra Lønmodtagernes Garantifond.
Til §
36
Til nr.
1
Efter gældende ret skal
pensionsinstitutter beregne og indeholde foreløbig skat,
såkaldt A-skat, af skattepligtige pensionsudbetalinger. Det
følger af kildeskattebekendtgørelsens § 18, nr.
26, som er udstedt med hjemmel i kildeskattelovens § 43, stk.
2, litra f, hvorefter indkomstskattepligtige pensionsudbetalinger
efter skatteministerens nærmere bestemmelse kan henregnes til
A-indkomst, som der herefter skal beregnes og indeholdes A-skat
af.
Det foreslås at udvide
bestemmelsen i kildeskattelovens § 43,
stk. 2, litra f, således at den også omfatter
indkomstskattepligtige udbetalinger af ferietilgodehavende fra
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler. Hjemlen
vil blive udnyttet til at udvide indeholdelsespligten, der
fremgår af kildeskattebekendtgørelsens § 18, nr.
26. Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler vil
herefter med udgangspunkt i lønmodtagerens skattekort skulle
beregne og indeholde A-skat i forbindelse med skattepligtige
udbetalinger af ferietilgodehavende.
Til nr.
2
Kildeskattelovens § 49 A, stk.
2, angiver en række vederlag m.v., for hvilke der foretages
indeholdelse af arbejdsmarkedsbidrag, i det omfang vederlagene er
gjort til A-indkomst efter kildeskattelovens § 43, stk. 2.
Efter lovforslagets § 35, nr.
1, skal der betales arbejdsmarkedsbidrag af indkomstskattepligtige
udbetalinger fra Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler. Det foreslås at indsætte et nyt nr. 13 i kildeskattelovens i § 49 A,
stk. 2, således at der af disse udbetalinger skal indeholdes
arbejdsmarkedsbidrag, i det omfang, at de i øvrigt efter
skatteministerens nærmere bestemmelse, henregnes til
A-indkomst, jf. lovforslagets § 36, nr. 1. Som nævnt
foreslås det at udvide bestemmelsen i kildeskattelovens
§ 43, stk. 2, litra f, således at den også
omfatter indkomstskattepligtige udbetalinger af ferietilgodehavende
fra Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler. Som
anført vil hjemlen blive udnyttet til at udvide
indeholdelsespligten, der fremgår af
kildeskattebekendtgørelsens § 18, nr. 26. Dermed vil
der også skulle indeholdes arbejdsmarkedsbidrag af
udbetalingen.
Til nr.
3
Efter kildeskattelovens § 49
B, stk. 1, påhviler det arbejdsgivere og hvervgivere m.fl.,
der udbetaler en række arbejdsmarkedsbidragspligtige
indkomster som nævnt i kildeskattelovens § 49 A, stk. 1,
2 og 3, ved enhver udbetaling at opgøre bidragsgrundlaget og
beregne bidragets størrelse.
Det foreslås at udvide
kildeskattelovens § 49 B, stk. 1, 1.
pkt., således at det ved enhver indkomstskattepligtig
udbetaling af ferietilgodehavende påhviler
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler at
opgøre bidragsgrundlaget og beregne bidragets
størrelse.
Til §
37
Forslaget vil på samme måde som ferieloven ikke
skulle finde anvendelse på Færøerne og
Grønland. Både Færøerne og
Grønland har vedtaget egne ferielove og er ikke omfattet af
det samtidigt fremsatte lovforslag om ferieloven. Den
færøske og grønlandske ferielovgivning er
opbygget efter de samme principper som den gældende danske
ferielov, men adskiller sig dog på flere punkter herfra.
Bilag 1
Lovforslaget sammenholdt med gældende
lov
| | | | | §
29 | | | Loven træder i kraft den 1. januar
2019 | | | | | | §
30 | | | I lov om Lønmodtagernes
Dyrtidsfond, jf. lovbekendtgørelse nr. 1109 af 9. oktober
2014, som senest ændret ved § 12 i lov nr. 1549 af 13.
december 2016, foretages følgende ændring: | § 1.
… | | | | | 1. I § 1 indsættes som stk. 2: »Stk.
2. Lønmodtagernes Dyrtidsfond skal endvidere drive
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler i henhold
til lov om forvaltning og administration af tilgodehavende
feriemidler.« | | | §
31 | | | I lov om Lønmodtagernes
Garantifond, jf. lovbekendtgørelse nr. 686 af 20. juni 2011,
som ændret ved § 7 i lov nr. 1569 af 15. december 2015,
foretages følgende ændringer: | | | | | | 1. Før
§ 1 indsættes som ny overskrift: »Lovens
formål« | § 1.
… | | | Stk. 2-3
… | | | | | 2. I § 1 indsættes som stk. 4: »Stk.
4. Lønmodtagernes Garantifond skal endvidere sikre
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav
på tilgodehavende feriemidler efter §§ 8 a-8
c.« | | | | | | 3. Før
§ 2 indsættes som ny overskrift: »Lønmodtagerkrav m.v.« | | | | § 5.
Offentlige myndigheder, arbejdsgivere og faglige organisationer
skal efter anmodning give fonden oplysninger, der har betydning for
afgørelser om udbetaling fra fonden. | | | | | 4. I § 5, stk. 1, ændres
»afgørelser om udbetaling fra fonden« til:
»administrationen af denne lov«. | Stk.
2. … | | | | | | Stk. 3. Stk.
2 omfatter alle oplysninger om indkomst m.v. til brug for beregning
og udbetaling til lønmodtageren af krav mod en ophørt
og insolvent arbejdsgiver, herunder oplysninger om, hvem der har
foretaget indberetningen, og identiteten af den, oplysningerne
vedrører. Der kan ske samkøring | | 5. I § 5, stk. 3, 1. pkt., indsættes
efter »insolvent arbejdsgiver«: »samt til brug
for administration af og kontrol med §§ 8 a-8
c«. | og sammenstilling af oplysninger for at
supplere og kontrollere lønmodtagerens oplysninger i
forbindelse med udbetaling af krav anmeldt over for fonden. | | 6. § 5, stk. 3, 2. pkt., affattes
således: »Der kan ske samkøring og
sammenstilling af oplysninger fra fondens egne registre, herunder
af oplysninger, der er indhentet efter stk. 1 og 2, til brug for
administration og kontrol efter denne lov.« | | | | §
8. . . . | | | | | 7. Efter
§ 8 indsættes: »Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidlers krav | | | | | | § 8 a.
Lønmodtagernes Garantifond sikrer Lønmodtagernes Fond
for Tilgodehavende Feriemidlers krav på tilgodehavende
feriemidler i de tilfælde, hvor et krav ikke er indbetalt til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler efter
forfald i henhold til lov om forvaltning og administration af
tilgodehavende feriemidler. | | | Stk. 2.
Beløbet, jf. stk. 1, omfatter krav på tilgodehavende
feriemidler med indeksering efter § 7 i lov om forvaltning og
administration af tilgodehavende feriemidler. Beløbet, jf.
stk. 1, omfatter endvidere gebyrer efter § 3, stk. 5, og
§ 10 i lov om forvaltning og administration af tilgodehavende
feriemidler. Beløbet, jf. stk. 1, omfatter ikke, hvad der
svarer til en fast afgift på 38 pct. af de tilgodehavende
feriemidler, jf. pensionsbeskatningslovens § 14 B, stk. 2, 2.
pkt. | | | § 8 b.
Lønmodtagernes Garantifond foretager udbetaling, når
kravet er anmeldt og dokumenteret over for Lønmodtagernes
Garantifond. | | | § 8 c.
Lønmodtagernes Garantifond indtræder i
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidlers krav mod
arbejdsgiveren. | | | Stk. 2. Krav
efter stk. 1 skal være påtegnet af Styrelsen for
Arbejdsmarked og Rekruttering, hvis dette er en forudsætning
for, at kravet er eksigibelt i andre EU- og EØS-lande. | | | Stk. 3. Ved
indbetaling af garantimidler, efter regler fastsat i medfør
af stk. 5, fastsættes en årlig rente, der svarer til
den fastsatte referencesats med tillæg på 5,75 pct. Som
referencesats anvendes den officielle udlånsrente, som
Nationalbanken har fastsat henholdsvis pr. 1. januar og 1. juli det
pågældende år. Renten beregnes fra tidspunktet
for fondens indbetaling til Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler og til indbetaling af garantimidler er
sket. Den maksimale løbetid for en afdragsordning, der
fastsættes med hjemmel i stk. 3, er 3 år. | | | Stk. 4. Der
er udpantningsret for tilgodehavender efter stk. 1, herunder for
renter, gebyrer og omkostninger, der pålægges efter
loven eller efter regler udstedt i medfør af loven. | | | Stk. 5.
Beskæftigelsesministeren fastsætter regler om
fremgangsmåden og vilkårene for indbetaling af
garantimidler, gebyr for mangelfuld betaling, omkostninger
forbundet med inddrivelse og mulighederne for henstand og
eftergivelse af sådanne krav mod arbejdsgiveren og dennes bo.
Beskæftigelsesministeren kan efter indstilling fra
Lønmodtagernes Garantifond fastsætte regler om
fremgangsmåden ved opkrævning af garantimidler fra
arbejdsgiveren eller dennes bo, herunder om anvendelse af en
obligatorisk selvbetjeningsløsning. | | | Arbejdsgivers
bidragspligt« | | | | §
9. … Stk. 1-11
… | | | | | 8. Efter
§ 9 indsættes: »Administration, straf m.v. | | | | | | § 9 a.
Staten indbetaler hvert år i perioden fra 2020 til 2078 et
beløb til delvis dækning af udgifter i
Lønmodtagernes Garantifond.« | §
13. … Stk. 2
… | | | | | 9. Før
§ 14 indsættes som ny overskrift: »Ikrafttræden m.v.« | | | | | | §
32 | | | I konkursloven, jf.
lovbekendtgørelse nr. 11 af 6. januar 2014, som ændret
ved § 3 i lov nr. 84 af 28. januar 2014, § 3 i lov nr.
737 af 25. juni 2014, § 16 i lov nr. 573 af 4. maj 2015 og
§ 3 i lov nr. 550 af 30. maj 2017, foretages følgende
ændring: | | | | § 95.
Derefter betales i lige forhold: | | | Stk. 1, nr. 1-5
… | | | | | 1. I § 95, stk. 1, indsættes som nr. 6: | | | »6) Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidlers krav på tilgodehavende
feriemidler.« | | | | Stk. 2-3
. . . | | | | | | | | §
33 | | | I pensionsbeskatningsloven, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1088 af 3. september 2015, som
ændret senest ved § 14 i lov nr. 688 af 8. juni 2017,
foretages følgende ændringer: | | | 1. Efter
§ 14 A indsættes før overskriften før
§ 15: | | | »§ 14
B. Udbetaling af tilgodehavende feriemidler med tillæg
af årlige reguleringer, jf. § 15 i lov om forvaltning og
administration af tilgodehavende feriemidler, medregnes ved
opgørelsen af den skattepligtige indkomst i det omfang, de
hidrører fra indbetalinger til fonden omfattet af § 19,
stk. 5, jf. dog stk. 2. Øvrige udbetalinger efter § 15
i lov om forvaltning og administration af tilgodehavende
feriemidler medregnes ikke ved opgørelsen af den
skattepligtige indkomst. | | | Stk. 2. Krav
på tilgodehavende feriemidler som nævnt i § 8 a,
stk. 2, i lov om Lønmodtagernes Garantifond, som
Lønmodtagernes Garantifond indbetaler til
Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler efter
§ 8 b i lov om Lønmodtagernes Garantifond, medregnes
ikke til lønmodtagerens skattepligtige indkomst. Af kravet
betaler arbejdsgiveren en afgift på 38 pct. § 38 finder
ikke anvendelse på denne afgift.« | § 19
… | | | Stk. 1-4.
… | | | | | 2. I § 19 indsættes som stk. 5: | | | »Stk.
5. Ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst for
en arbejdstager medregnes ikke beløb, der indbetales af
arbejdsgiveren til Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende
Feriemidler efter §§ 6, 8 og 9 i lov om forvaltning og
administration af tilgodehavende feriemidler.« | | | | | | §
34 | | | I pensionsafkastbeskatningsloven, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1126 af 10. oktober 2014, som
ændret ved § 2 i lov nr. 1531 af 27. december 2014,
§ 3 i lov nr. 1883 af 29. december 2015 og § 8 i lov nr.
1888 af 29. december 2015, foretages følgende
ændringer: | | | | § 1.
Pensionsberettigede, som er skattepligtige efter kildeskattelovens
§ 1, selskabsskattelovens § 1 eller
fondsbeskatningslovens § 1, og som ikke anses for
hjemmehørende i en fremmed stat, i Grønland eller
på Færøerne efter bestemmelserne i en
dobbeltbeskatningsoverenskomst, jf. dog § 23 a, stk. 3 skal
betale skat efter denne lov af følgende
pensionsordninger: | | | 1) Pensionsordninger omfattet af kapitel
1 i pensionsbeskatningsloven. Dette gælder dog ikke | | | a) ordninger i Arbejdsmarkedets
Tillægspension (ATP) omfattet af § 2 i
pensionsbeskatningsloven, | | | b) ordninger i Lønmodtagernes
Dyrtidsfond (LD), | | 1. I § 1, stk. 1, nr. 1, litra b,
indsættes efter »Lønmodtagernes Dyrtidsfond
(LD), «: »herunder i Lønmodtagernes Fond for
Tilgodehavende Feriemidler,«. | | | | c) - g) … | | | | | | | | | 2) - 4) … | | | | | | | | | Stk. 2.
Pligt til at betale skat efter denne lov påhviler
endvidere: | | | | | | 1)-13) … | | | | | 2. I § 1, stk. 2, indsættes som nr. 14: | | | »14) Lønmodtagernes Fond
for Tilgodehavende Feriemidler.« | | | | § 6. De
institutter, der er nævnt i § 1, stk. 2, nr. 3-6, 9 og
13, skal medregne alle former for formueafkast til
beskatningsgrundlaget. | | 3. I § 6, stk. 1, ændres »9 og
13« til: »9, 13 og 14«. | | | | Stk. 2-8
… | | | | | 4. I § 6 indsættes som stk. 9: | | | »Stk.
9. Lønmodtagernes Fond for Tilgodehavende Feriemidler
er ikke skattepligtig af indeksering efter § 7 i lov om
forvaltning og administration af tilgodehavende
feriemidler.« | | | | | | §
35 | | | I arbejdsmarkedsbidragsloven, jf. lov
nr. 471 af 12. juni 2009, som ændret senest ved § 5 i
lov nr. 1888 af 29. december 2015, foretages følgende
ændring: | | | | § 2.
Grundlaget for arbejdsmarkedsbidrag for lønmodtagere m.v. er
følgende indkomster, jf. dog stk. 2 og § 3: | | | | | | 1) - 5) … | | | | | 1. I § 2, stk. 1, indsættes som nr. 6: | | | »6)
Udbetalinger som nævnt i pensionsbeskatningslovens § 14
B, stk. 1, 1. pkt.« | Stk. 2-3
… | | | | | | | | §
36 | | | I kildeskatteloven, jf.
lovbekendtgørelse nr. 117 af 29. januar 2016, som
ændret bl.a. ved § 3 i lov nr. 1884 af 29. december 2015
og senest ved § 11 i lov nr. 688 af 8. juni 2017, foretages
følgende ændringer: | | | | § 43.
… | | | Stk. 2. Til
A-indkomst kan endvidere efter skatteministerens nærmere
bestemmelse henregnes nedennævnte indkomstarter: | | | | | | a) - e) … | | | | | | f) Indkomstskattepligtige udbetalinger
som nævnt i § 20, stk. 1 og 2, og § 46, stk. 1, i
lov om beskatning af pensionsordninger m.v. | | 1. I § 43, stk. 2, litra f, indsættes
efter »Indkomstskattepligtige udbetalinger som nævnt
i«: »§ 14 B,«. | | | | g) - j) … | | | | | | | | | § 49
A. … | | | Stk. 2. Den
arbejdsmarkedsbidragspligtige indkomst, for hvilken der foretages
indeholdelse af arbejdsmarkedsbidrag, omfatter ud over de
indkomster, som er nævnt i stk. 1, følgende vederlag
m.v., i det omfang vederlagene er gjort til A-indkomst efter §
43, stk. 2: | | | | | | 1) - 12) | | | | | 2. I § 49 A, stk. 2, indsættes som
nr. 13: | | | »13) Udbetalinger som nævnt
i pensionsbeskatningslovens § 14 B, stk. 1, 1.
pkt.« | | | | Stk. 3
… | | | | | | § 49 B.
Arbejdsgivere, hvervgivere m.fl., der udbetaler
arbejdsmarkedsbidragspligtig indkomst som nævnt i § 49
A, stk. 1, og stk. 2, nr. 1-10 og 12, opgør ved enhver
udbetaling bidragsgrundlaget og beregner bidragets
størrelse. Bestemmelserne i §§ 46 og 49 finder
tilsvarende anvendelse, jf. dog stk. 2. Indbetalinger som
nævnt i § 49 A, stk. 3, nr. 5-7, indgår i
bidragsgrundlaget efter 1. pkt. | | 3. I 49 B, stk. 1, 1. pkt., ændres »og
12« til: », 12 og 13«. | | | | Stk. 2-3
… | | | | | | | | §
37 | | | Loven gælder ikke for
Færøerne og Grønland |
|