Fremsat den 26. april 2017 af undervisningsministeren (Merete Riisager)
Forslag
til
Lov om ændring af lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, lov om erhvervsuddannelser, lov om folkeskolen
og forskellige andre love
(Praktikpladsafhængigt bidrag til AUB
m.v.)
§ 1
I lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf.
lovbekendtgørelse nr. 95 af 26. januar 2017, foretages
følgende ændringer:
1. I
§ 4, stk. 2, ændres
»elever under erhvervsuddannelse for voksne, jf. kapitel 7 d
i lov om erhvervsuddannelser« til: »elever, der ved
uddannelsesaftalens påbegyndelse er fyldt 25 år«,
og to steder ændres »voksenløn« til:
»voksenelevløn«.
2. I
§ 12 b, stk. 1, 1. pkt.,
udgår »i overgangen fra grundforløb til
hovedforløb«.
3. I
§ 12 c, stk. 1, indsættes
efter 3. pkt.:
»Tilskud ydes på grundlag af et
årligt måltal for antal registrerede uddannelsesaftaler
pr. tilskudsmodtagende institution. Måltallet for den enkelte
institution beregnes som en procentdel af antallet af
tilskudsudløsende uddannelsesaftaler i det seneste
kalenderår. Måltallet fastsættes til 100 pct. af
antal tilskudsudløsende uddannelsesaftaler for institutionen
i seneste kalenderår. Tilskuddet forhøjes, når
institutionen har opfyldt det årlige måltal.«
4. I
§ 12 c indsættes efter stk.
1 som nyt stykke:
»Stk. 2.
Staten yder endvidere tilskud til institutioner for erhvervsrettet
uddannelse og andre skoler og institutioner for formidling af
uddannelsesaftaler med arbejdsgivere, der ikke har haft en
uddannelsesaftale med en elev i de seneste fem år. Stk. 1,
8.-10. pkt., finder tilsvarende anvendelse.«
Stk. 2-4 bliver herefter stk. 3-5.
5. I
§ 12 c, stk. 2, 1. pkt., der
bliver stk. 3, 1. pkt., ændres »ordningen« til:
»ordningerne i stk. 1 og 2«.
6. I
§ 12 c, stk. 3, 1. pkt., der
bliver stk. 4, 1. pkt., udgår »efter stk. 1«.
7. I
overskriften til kapitel 4 a
indsættes efter »Skolepraktikydelse«:
»m.v.«.
8. I
§ 12 d indsættes som stk. 2:
»Stk. 2.
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag dækker den del af statens
driftsudgifter til skolepraktik, der årligt overstiger
udgiftsniveauet herfor i 2016. Beløbet efter 1. pkt.
reguleres årligt med det generelle pris- og
lønindeks.«
9. I
§ 15 e, stk. 1, og i 15 f, stk. 1, 1. pkt., ændres »de
i § 4, stk. 1, nævnte uddannelser« til:
»uddannelser oprettet i medfør af lov om
erhvervsuddannelser«.
10. I
§ 15 e, stk. 4, 1. pkt.,
ændres »Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
foretager« til: »Der foretages«, og i nr. 1 udgår »af samtlige
uddannelsesaktive elever på fordelsuddannelsen«.
11. I
§ 15 e indsættes efter stk.
6 som nyt stykke:
»Stk. 7.
Undervisningsministeren kan godkende, at uddannelsesaftaler inden
for uddannelser sidestillet med erhvervsuddannelser, jf. § 4,
stk. 1, indgår i bonusordningen. Ministeren fastsætter
i givet fald regler om betingelserne for bonus.«
Stk. 7 bliver herefter stk. 8.
12. I
§ 15 e, stk. 7, der bliver stk. 8,
og i § 15 f, stk. 5, der bliver
stk. 6, ændres »afskæring«: til
»afskæring, herunder af efterregulering«.
13. I
§ 15 f indsættes efter stk.
4 som nyt stykke:
»Stk. 5.
Undervisningsministeren kan godkende, at uddannelsesaftaler inden
for uddannelser sidestillet med erhvervsuddannelser, jf. § 4,
stk. 1, indgår i bonusordningen. Ministeren fastsætter
i givet fald regler om betingelserne for bonus.«
Stk. 5 bliver herefter stk. 6.
14.
Efter kapitel 5 c indsættes:
»Kapitel 5 d
Bonus for praktikpladser inden for
fordelsuddannelserne og for merbeskæftigelse i
praktikpladser
§ 15 g. Til arbejdsgivere
omfattet af § 2 yder Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i
overensstemmelse med stk. 2-5 og regler fastsat i medfør af
§ 21 f, stk. 3, en bonus pr. praktikårselev, jf. stk. 3,
med uddannelsesaftale inden for uddannelser oprettet i
medfør af lov om erhvervsuddannelser samt uddannelser, der
er i godkendt medfør af § 21 f, stk. 4.
Stk. 2. Der kan
alene ydes bonus for uddannelsesaftaler inden for de uddannelser,
der er omfattet af stk. 4.
Stk. 3. En
praktikårselev svarer til en elev i en uddannelsesaftale af
et kalenderårs varighed. Uddannelsesaftaler i henhold til
§ 66 f, stk. 1, og § 66 r, stk. 3, i lov om
erhvervsuddannelser indgår ikke i beregningen af
praktikårselever. Alene kalenderdage i bonusåret
indgår i beregningen af praktikårselever, der kan
udløse bonus. Bonusåret er perioden fra den 1. januar
til og med den 31. december i det kalenderår, hvor der
optjenes bonus.
Stk. 4. Der
foretages i året efter bonusåret en opgørelse
af, hvilke fordelsuddannelser der kan udløse bonus for
bonusåret. Det er alene uddannelserne på listen over
fordelsuddannelser for bonusåret, som undervisningsministeren
godkender og offentliggør, jf. § 15 i, der indgår
i opgørelsen. Følgende betingelser skal være
opfyldt:
1) Andelen af
uddannelsesaktive elever, som har kvalificeret sig til at
påbegynde hovedforløbet på fordelsuddannelsen,
og som efter tre måneder ikke har indgået en
uddannelsesaftale med en arbejdsgiver, må ikke overstige 10
pct. i bonusåret.
2) Andelen af
elever i skolepraktik på fordelsuddannelsen må ikke
overstige 15 pct. af omfanget af praktik og skolepraktik for
samtlige elever på fordelsuddannelsen i bonusåret.
Stk. 5. Bonus
pr. praktikårselev beregnes forholdsmæssigt af en pulje
på 20 mio. kr., som divideres med det samlede antal
bonusudløsende praktikårselever i bonusåret.
Bonus kan maksimalt udgøre 5.000 kr. pr.
praktikårselev.
§ 15 h. Til arbejdsgivere
omfattet af § 2 yder Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i
overensstemmelse med stk. 2-5 og regler fastsat i medfør af
§ 21 f, stk. 3, en bonus pr. praktikårselev, jf. §
15 g, stk. 3, med uddannelsesaftale inden for uddannelser oprettet
i medfør af lov om erhvervsuddannelser samt uddannelser, der
er godkendt i medfør af § 21 f, stk. 4.
Stk. 2. Det er
en betingelse for retten til bonus, at arbejdsgiveren har en
måluddannelsesratio i henhold til § 21 a. Det er
endvidere en betingelse, at arbejdsgiveren i bonusåret har
haft merbeskæftigelse målt i praktikårselever i
perioden fra den 1. januar til og med den 31. december, der
overstiger gennemsnittet af den pågældende
arbejdsgivers samlede antal praktikårselever i de
foregående tre år. For en arbejdsgiver, der har
oprettet sin virksomhed i et af de tre foregående år,
udregnes gennemsnittet efter 2. pkt. som en forholdsmæssig
del af det antal praktikårselever, som arbejdsgiveren har
haft i de år, hvor virksomheden har eksisteret.
Stk. 3. Bonus
ydes for merbeskæftigelse målt i
praktikårselever, som den pågældende arbejdsgiver
har haft i bonusåret i perioden fra den 1. januar til og med
den 31. december, der overstiger arbejdsgiverens
måluddannelsesratio, jf. § 21 a. Til brug for beregning
af det bonusudløsende antal praktikårselever omregnes
måluddannelsesratio til praktikårselever ved at
multiplicere ratioen med antallet af erhvervsuddannede
årsværk, jf. stk. 4, vægtet med deres
modelparameter, jf. § 21 a, stk. 6.
Stk. 4. Ved
erhvervsuddannede årsværk forstås en eller flere
medarbejdere, som har en erhvervsuddannelse som den højest
fuldførte uddannelse, jf. dog § 21 a, stk. 7 og 8, og
som tilsammen har en beskæftigelsesgrad, der svarer til
én persons fuldtidsarbejde i et helt kalenderår. Alle
erhvervsuddannede medarbejdere, herunder
ikke-fuldtidsbeskæftigede, indgår med deres respektive
beskæftigelsesgrad i beregningen af virksomhedens samlede
antal erhvervsuddannede årsværk.
Beskæftigelsesgraden udregnes på grundlag af
arbejdsgivernes ATP-bidrag.
Stk. 5. Bonus
pr. praktikårselev beregnes forholdsmæssigt af en pulje
på 20 mio. kr., som divideres med det samlede antal
bonusudløsende praktikårselever i bonusåret.
Bonus kan maksimalt udgøre 15.000 kr. pr.
praktikårselev.
§ 15 i.
Undervisningsministeren godkender, hvilke uddannelser oprettet i
medfør af lov om erhvervsuddannelser samt uddannelser, der
er godkendt i medfør af § 21 f, stk. 4, som i det
kommende kalenderår er fordelsuddannelser på baggrund
af ansøgninger fra arbejdsgivernes brancheorganisationer
samt på baggrund af forholdet mellem efterspørgslen og
udbuddet efter faglært arbejdskraft. Godkendte
fordelsuddannelser forbliver fordelsuddannelser, så
længe de opfylder betingelserne i § 15 g, stk. 4, og
regler udstedt i medfør af § 21 f, stk. 4, 2. pkt.,
eller indtil uddannelsen efter høring af arbejdsgivernes
brancheorganisationer ophører med at være
fordelsuddannelse det førstkommende kalenderår.
Stk. 2.
Undervisningsministeren offentliggør årligt en
revideret liste over godkendte fordelsuddannelser på
Undervisningsministeriets hjemmeside.«
15. I
§ 17 b, 2. pkt., indsættes
efter »kapitel 5 c«: »og 5 d«.
16.
Overskriften til kapitel 7 affattes
således:
»Kapitel 7
Arbejdsgiverbidrag og
praktikpladsafhængigt arbejdsgiverbidrag«.17. § 18,
stk. 1, 1. pkt., ophæves, og i stedet
indsættes:
»Alle arbejdsgivere, jf. § 2, betaler
bidrag til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til dækning af
udgifter i medfør af kapitel 2, bortset fra § 5, stk.
2, og udgifter i medfør af kapitel 2 a, 3, 4, 4 a og 5 b,
herunder administrationsudgifter. Bidraget efter 1. pkt.
dækker endvidere udviklings- og administrationsudgifter i
medfør af kapitel 5 c, kapitel 5 d, §§ 21 a - 21 g
og § 26 b.«
18. § 21,
stk. 1, 2. pkt., ophæves.
19. I
§ 21, stk. 2, ændres
»1½ pct. for hver påbegyndt måned«
til: »8 pct. plus referencerenten«.
20.
Efter § 21 indsættes:
Ȥ 21 a. Alle
arbejdsgivere, jf. § 2, der opfylder betingelsen i stk. 2,
betaler et årligt merbidrag til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag til dækning af udgifter i medfør af
kapitel 5 d og § 21 c, jf. dog § 21 b. Merbidraget
beregnes i overensstemmelse med stk. 3-10. Merbidrag opkræves
første gang i 2019.
Stk. 2. Er en
arbejdsgivers uddannelsesratio, jf. stk. 4, lavere end
arbejdsgiverens måluddannelsesratio, jf. stk. 5, skal
arbejdsgiveren betale et merbidrag for hver praktikårselev,
jf. § 15 g, stk. 3, som arbejdsgiveren mangler for at opfylde
måluddannelsesratioen. Til brug for beregning af merbidraget
opgøres måluddannelsesratio og uddannelsesratio i
praktikårselever ved at multiplicere hver ratio med antallet
af erhvervsuddannede årsværk, jf. § 15 h, stk. 4,
vægtet med deres modelparameter, jf. stk. 6. En arbejdsgivers
måluddannelsesratio beregnes først, når
arbejdsgiveren har haft et erhvervsuddannet årsværk i
det foregående kalenderår. Har arbejdsgiveren ikke en
måluddannelsesratio, betales der ikke merbidrag.
Stk. 3. En
arbejdsgivers samlede merbidrag opgøres på grundlag af
forskellen på måluddannelsesratioen og
uddannelsesratioen opgjort i praktikårselever multipliceret
med merbidragssatsen. Merbidragssatsen udgør i 2018-2020
27.000 kr. årligt pr. praktikårselev.
Stk. 4. En
arbejdsgivers uddannelsesratio beregnes på baggrund af
forholdet mellem antallet af praktikårselever og antallet af
erhvervsuddannede årsværk hos den
pågældende arbejdsgiver. I beregningen vægtes de
forskellige typer af erhvervsuddannede årsværk samt
praktikårselever med en modelparameter, jf. stk. 6.
Uddannelsesratioen for et kalenderår opgøres i det
efterfølgende år.
Stk. 5. En
arbejdsgivers måluddannelsesratio beregnes af:
1) En
vægtet ratio bestående af summen af:
a) En
brancheratio (25 pct.), der beregnes som forholdet mellem antallet
af praktikårselever for alle virksomheder inden for en given
hovedbranche, jf. stk. 9, og antallet af erhvervsuddannede
årsværk samlet set inden for branchen. I beregningen
vægtes de forskellige typer af erhvervsuddannede
årsværk og praktikårselever med deres respektive
modelparameter, jf. stk. 6.
b) En
uddannelsesratio for det samlede arbejdsmarked (75 pct.), der
beregnes som forholdet mellem det samlede antal
praktikårselever og det samlede antal erhvervsuddannede
årsværk. I beregningen vægtes de forskellige
typer af erhvervsuddannede årsværk og
praktikårselever med deres respektive modelparameter, jf.
stk. 6.
2) Den
vægtede ratio efter nr. 1 multipliceres med en sektorspecifik
faktor svarende til de forventede udbetalinger af bonus efter
kapitel 5 d og tilskud i medfør af § 21 c. De
forventede udbetalinger fordeles mellem henholdsvis den private,
den kommunale, den regionale og den statslige sektor, jf. stk. 10,
som summen af de budgetterede udgifter efter 1. pkt. i
kalenderåret multipliceret med hver sektors andel af
erhvervsuddannede årsværk i året før
kalenderåret i forhold til det samlede antal
erhvervsuddannede årsværk i året før
kalenderåret. Den sektorspecifikke faktor fastsættes
herefter svarende til de forventede sektorspecifikke udbetalinger
efter 2. pkt. For den kommunale sektor reduceres faktoren svarende
til effekten af et merbidrag for 900 praktikårselever. Kan
den sektorspecifikke faktor ikke beregnes pr. 15. marts anvendes
det foregående års faktor.
Stk. 6. De
forskellige typer af erhvervsuddannede årsværk og
praktikårselever vægtes med en modelparameter.
Modelparametre for erhvervsuddannelser samt uddannelser, der er
godkendt i medfør af § 21 f, stk. 4, er fastsat i bilag
1, jf. dog 5. pkt. og stk. 8. Undervisningsministeren
offentliggør en oversigt over sammenhængen mellem
tidligere og nuværende erhvervsuddannelser til brug for
administrationen af ordningen. Foreligger modelparameteren ikke pr.
15. marts, anvendes det foregående års modelparameter.
For nyoprettede uddannelser, som ikke har en modelparameter efter
bilag 1, anvendes en modelparameter på 1,0.
Stk. 7. Har en
arbejdsgiver ansat medarbejdere med uoplyst uddannelsesbaggrund,
fastsættes uddannelsesniveauet som erhvervsuddannet eller
ikke-erhvervsuddannet efter:
1) En frivillig
registrering i det i § 26 b nævnte register
vedrørende uddannelsesniveau.
2) Den
pågældendes uddannelsesniveau på baggrund af
arbejdsfunktion opgjort som DISCO-kode, idet medarbejdere
registreret med en DISCO-kode, hvorunder mere end 50 pct. af de
registrerede medarbejdere hos den enkelte arbejdsgiver er
erhvervsuddannede, opgøres som erhvervsuddannede.
3)
Uddannelsesniveauet på baggrund af uddannelsesfordelingen for
den hovedbranche, som medarbejderens arbejdsgiver er registreret i,
jf. stk. 9, således at medarbejderen vægtes som en
sammensætning af uddannelsesniveauet for den gennemsnitlige
medarbejder i hovedbranchen.
Stk. 8. Ved
fastsættelse af uddannelsesniveau efter stk. 7, nr. 1-3, sker
der en vægtning med en modelparameter på 1,0.
Stk. 9. Ved
opgørelse af hovedbrancher anvendes Dansk Branchekode 2007
(DB07) med undergrupperinger. Undergruppen Bygge og Anlæg opdeles i to, hvor
branchen Bygningsinstallation udspaltes
fra Bygge og Anlæg med
udgangspunkt i 127-standardgrupperingen (43.00.1). Det resterende
indhold i Bygge og Anlæg vil
udgøre branchen Bygge og
Anlæg.
Stk. 10. Alle
arbejdsgivere placeres på baggrund af Danmarks Statistiks
sektorgruppering i det erhvervsstatistiske register (ESR) efter
standarden ESA2010, jf. bilag 2, som tilhørende en af de
fire sektorer:
1) Privat
sektor.
2) Kommunal
sektor.
3) Regional
sektor.
4) Statslig
sektor.
§ 21 b. En arbejdsgiver, som
opfylder betingelsen i § 21 a, stk. 2, kan efter
ansøgning til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag fritages for
at betale merbidrag efter § 21 a, stk. 1, såfremt
arbejdsgiveren forgæves har søgt en elev via opslag
på Undervisningsministeriets centrale praktikpladsportal i
mindst tre måneder og en af følgende betingelser er
opfyldt:
1) Ingen skole
har henvist en elev, der har bestået det relevante
grundforløb eller arbejdsgiveren har efter behandling af
ansøgningerne underrettet den enkelte elevs skole om, at
eleven ikke har gennemført det relevante
grundforløb.
2) Eleven
afslår virksomhedens tilbud om en praktikplads.
3) Der er ikke
registreret søgende elever på uddannelsen på
Undervisningsministeriets centrale praktikpladsportal.
Stk. 2. For
uddannelser med praktikpladskrav kan fritagelse for merbidrag ske,
hvis arbejdsgiveren forgæves har søgt en elev til en
uddannelsesaftale, der omfatter både anden del af
grundforløbet og hovedforløbet, via opslag på
Undervisningsministeriets centrale praktikpladsportal i mindst tre
måneder, uden at der har været ansøgere til
stillingen.
Stk. 3. Der kan
alene ske fritagelse for merbidrag svarende til den periode, hvor
opslaget har været synligt på Undervisningsministeriets
centrale praktikpladsportal. Der kan højst ske fritagelse
for merbidrag for én praktikårselev pr. opslået
stilling pr. år. Er arbejdsgiveren godkendt til et bestemt
antal elever, jf. § 31 i lov om erhvervsuddannelser, kan
fritagelse for merbidrag højst omfatte et sådant antal
elever.
Stk. 4.
Bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan
fastsætte nærmere regler om procedurer for
ansøgning og behandling af ansøgninger om fritagelse
for betaling af merbidrag, herunder dokumentationskrav. Bestyrelsen
for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan endvidere fastsætte
regler om, at dokumentation kan ske ved, at arbejdsgiveren afgiver
en skriftlig erklæring på tro og love.
§ 21 c. Alle arbejdsgivere,
jf. § 2, modtager et årligt tilskud pr. erhvervsuddannet
årsværk, jf. § 15 h, stk. 4, jf. dog stk. 3. I
2018 er tilskuddet 295 kr. årligt pr. erhvervsuddannet
årsværk.
Stk. 2. Fra 2019
opgør bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
tilskuddets størrelse. Tilskudsgrundlaget opgøres som
andelen af Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrags samlede udgifter til
skolepraktikydelse, der finansieres af bidrag efter § 18, stk.
1, og som kan henføres til indbetalinger for
erhvervsuddannede årsværk i det foregående
år. Tilskudsgrundlaget deles herefter med antallet af
erhvervsuddannede årsværk i det forudgående
år for at finde tilskuddet pr. erhvervsuddannet
årsværk.
Stk. 3. Der
udbetales ikke tilskud efter stk. 1 og 2, såfremt antallet af
tilskudsberettigede erhvervsuddannede årsværk er
identisk med det antal lønmodtagere, der i henhold til
§ 20, stk. 2, 1. og 2. pkt., fratrækkes arbejdsgiverens
bidrag efter § 18. Er antallet af tilskudsberettigede
erhvervsuddannede årsværk identisk med det samlede
antal lønmodtagere, der betaler bidrag efter § 18,
reduceres tilskuddet efter stk. 1 med tilskudsbeløbet for
ét erhvervsuddannet årsværk.
§ 21 d. Overstiger
indtægterne fra merbidrag efter § 21 a med fradrag for
fritagelse efter § 21 b udgifterne til bonus efter kapitel 5 d
og tilskud efter af § 21 c, udbetales overskuddet til
arbejdsgiverne pr. praktikårselev, jf. § 15 g, stk. 3, i
overensstemmelse med stk. 2 og 3 samt regler fastsat i
medfør af § 21 f, stk. 3. Opgørelsen foretages
året efter bidragsåret.
Stk. 2.
Opgørelsen af overskud foretages pr. sektor, jf. § 21
a, stk. 10.
Stk. 3. Overskud
tilbagebetales til arbejdsgivere placeret i sektoren for hver
praktikårselev, som arbejdsgiveren har haft i det år,
som overskuddet vedrører. Overskud pr. praktikårselev
beregnes ved at dividere overskuddet med antal
praktikårselever i bidragsåret i den
pågældende sektor. Elever inden for erhvervsuddannelser
samt uddannelser, der er godkendt i medfør af § 21 f,
stk. 4, indgår i beregningen.
§ 21 e. Overstiger udgifterne
til bonus efter kapitel 5 d og tilskud efter § 21 c
indtægterne fra merbidrag efter § 21 a med fradrag for
fritagelse efter § 21 b, opkræves underskuddet i
overensstemmelse med stk. 2-4 samt regler fastsat i medfør
af § 21 f, stk. 3. Opgørelsen foretages året
efter bidragsåret.
Stk. 2.
Opgørelsen af underskud foretages pr. sektor, jf. § 21
a, stk. 10.
Stk. 3.
Underskud opkræves blandt arbejdsgivere placeret i sektoren
for hvert erhvervsuddannet årsværk, jf. § 15 h,
stk. 4, som arbejdsgiveren har haft i det år, som
underskuddet vedrører. Underskud pr. erhvervsuddannet
årsværk beregnes ved at dividere underskuddet med antal
erhvervsuddannede årsværk i bidragsåret i den
pågældende sektor.
Stk. 4. Ved
opgørelsen af underskud anvendes det antal erhvervsuddannede
årsværk, der i henhold til § 21 c, stk. 1 og 2,
modtager tilskud efter § 21 c.
§ 21 f. Bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan bestemme, at opkrævning
og udbetaling i relation til bonusordningerne efter kapitel 5 d,
merbidragsordningen efter § 21 a, fritagelsesordningen efter
§ 21 b, tilskudsordningen efter § 21 c samt over- og
underskudsdelingsordningerne efter §§ 21 d og 21 e
gennemføres som en samlet opgørelse til de
berørte arbejdsgivere. § 18, stk. 4, § 19, stk. 1,
2. pkt., § 21, stk. 3, 1. pkt., og § 26, stk. 2, finder
tilsvarende anvendelse i relation til opkrævning efter 1.
pkt.
Stk. 2. Sker
indbetaling efter stk. 1 ikke rettidigt, kan Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag pålægge arbejdsgiveren at betale
renter af bidragene med 8 pct. plus referencerenten fra
forfaldsdatoen.
Stk. 3.
Bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan
fastsætte nærmere regler om opkrævning og
udbetaling efter stk. 1 og 2, herunder i nødvendigt omfang
praktiske og administrative betingelser i relation til uddannelser,
som godkendes efter stk. 4, samt om administration af de omfattede
ordninger i øvrigt. Der kan herunder fastsættes regler
om beregning af bonus efter § 15 g og gennemsnit efter 15 h.
Der kan endvidere fastsættes regler om udsættelse af
mindre opkrævnings- og udbetalingsbeløb til senere
efterregulering samt om tilbagebetaling, modregning og
afskæring.
Stk. 4.
Undervisningsministeren kan efter anmodning fra de relevante
brancheorganisationer godkende, at uddannelsesaftaler inden for
uddannelser sidestillet med erhvervsuddannelser, jf. § 4, stk.
1, bortset fra farmakonomuddannelsen, kan indgå i det samlede
kompleks af ordninger efter stk. 1 med de retsvirkninger, der for
disse ordninger i øvrigt følger af denne lov.
Stk. 5
Undervisningsministeren fastsætter regler om betingelserne
for godkendelse af uddannelser efter stk. 4.
§ 21 g. Bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag udarbejder en særskilt
opgørelse for indbetalinger efter §§ 21 a og 21 e
og udbetalinger efter §§ 15 g, 15 h, 21 b, 21 c og 21 d
som en del af årsregnskabets noter, jf. § 24.«
21. I
§ 26 a indsættes før
stk. 1 og 2 som nye stykker:
»Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan ved
administrationen af sine sagsområder forlange at få
nødvendige personoplysninger fra andre offentlige
myndigheder og uddannelsesinstitutioner i elektronisk form med
henblik på samkøring og sammenstilling i
kontroløjemed uden samtykke fra eleven eller arbejdsgiveren
til brug for kontrol af en enkelt sag eller til brug for generel
kontrol af udbetaling af ydelser og opkrævning af bidrag
efter loven.
Stk. 2.
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan til brug for administrationen
af sine sagsområder foretage registersamkøring i
kontroløjemed af data fra egne registre, herunder af data,
der er indhentet i medfør af stk. 1.«
Stk. 1 og 2 bliver herefter stk. 3 og
4.
22. I
§ 26 a, stk. 2, 1. pkt., der
bliver stk. 4, 1. pkt., ændres »Stk. 1« til:
»Stk. 3«.
23.
Efter § 26 a indsættes:
Ȥ 26 b. Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan til et register vedrørende
uddannelsesniveau, som oprettes til brug for opgørelsen af
erhvervsuddannede årsværk, jf. § 15 h, stk. 4,
efter §§ 15 h, 21 a, 21 c og 21 e, indsamle data om
uddannelsesniveau på individniveau fra Danmarks
Statistik.«
24.
Som bilag 1 og 2 indsættes bilag 1 og 2 til denne
lov.
§ 2
I lov om erhvervsuddannelser, jf.
lovbekendtgørelse nr. 271 af 24. marts 2017, foretages
følgende ændringer:
1. I
§ 5 c, stk. 3, og § 18, stk.
2, ændres »studiekompetencegivende
eksamen« til: »erhvervsfaglig
studentereksamen«.
2. §
9 affattes således:
Ȥ 9.
Undervisningsministeren træffer efter indstilling fra
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser
beslutning om begrænsning af adgangen til skoleundervisning
(dimensionering) inden for de enkelte uddannelser. Beslutning om
dimensionering af en uddannelse sker under hensyn til de forventede
fremtidige behov inden for forskellige fagområder baseret
på følgende parametre:
1) Andelen af
uddannelsesaktive elever, som har indgået en
uddannelsesaftale med en virksomhed inden for tre måneder
efter gennemført grundforløb.
2)
Ledighedsgraden for færdiguddannede.
3) Forholdet
mellem efterspørgslen og udbuddet efter faglært
arbejdskraft.
Stk. 2.
Beslutning om dimensionering træffes for et år ad
gangen. Undervisningsministeren kan efter indstilling fra
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser
fastsætte nærmere regler om dimensionering, herunder om
de kriterier, der er omfattet af stk. 1, om fravigelse herfra, om
fremgangsmåden i forbindelse med forberedelse af og
beslutning om dimensionering samt om fastlæggelse af
kvotestørrelse og -fordeling på
institutionerne.«
3. I
§ 19 b, 2. pkt., ændres
»§ 66 f, stk. 1, dog højst med tre måneder
for den enkelte elev ved praktikuddannelse i samme
virksomhed« til: »§ 66 f, stk. 1 og 3, dog
højst med tre uger for den enkelte elev ved
praktikuddannelse i samme virksomhed og med højst seks uger
af elevens samlede praktikuddannelse«.
4. I
§ 19 b, 3. pkt., ændres
»§ 66 f, stk. 1« til: »§ 66 f, stk. 1
og 3«.
5. I
§ 35, stk. 1, nr. 17, ændres
»og § 52, stk. 1« til: », § 52, stk. 1,
og § 66 j, stk. 3«.
6. I
§ 48, stk. 1, 3. pkt.,
indsættes efter »dog«: », men højst
to gange mellem samme elev og samme virksomhed, jf. dog 4.
pkt.,«.
7. I
§ 48, stk. 1, 4. pkt.,
indsættes efter »bestemte uddannelser,«:
»om at det lokale uddannelsesudvalg under nærmere
angivne betingelser undtagelsesvist kan godkende yderligere
én aftale, jf. 3. pkt., mellem samme elev og samme
virksomhed,«.
8. I
§ 50, stk. 1, indsættes
før 1. pkt.:
»Skolen fastsætter ordensregler for
elever i skolens erhvervsuddannelser.«
9. I
§ 50 indsættes efter stk. 1
som nyt stykke:
»Stk. 2.
Undervisningsministeren kan fastsætte regler om
ordensreglerne efter stk. 1, herunder om iværksættelse
af foranstaltninger over for elever, der ikke følger
ordensreglerne. Ministeren kan i den forbindelse fastsætte
regler om, at der også kan iværksættes sanktioner
i anledning af elevadfærd, der er udvist uden for skolen,
hvis adfærden har haft en direkte indflydelse på god
orden på institutionen, regler om, at private genstande kan
tilbageholdes, og at tilbageholdelsen af praktiske eller
pædagogiske grunde kan opretholdes ud over det tidspunkt,
hvor skolens tilbud ophører, samt regler om elevers
frivillige medvirken i skolers test for rusmidler.«
Stk. 2 bliver herefter stk. 3.
10.
Overskriften til kapitel 7 a affattes
således:
»Kapitel 7 a
Praktikpladssøgning, registrering som
praktikpladssøgende, skolepraktik m.v«.
11. I
§ 66 a, stk. 5, ændres
»3 måneder« til: »fra 1 til 3
måneder«, og »§ 15 e, stk. 6«
ændres til: »§ 15 e, stk. 6, henholdsvis § 15
i«.
12. I
§ 66 c, stk. 1, indsættes
efter 4. pkt.:
»Regler om elevers aktivitet som
praktikpladssøgende fastsat efter 2. pkt. kan omfatte
elever, som er i de sidste 8 uger af grundforløbets 2. del,
herunder om konsekvenser, hvis reglerne ikke overholdes. Regler om
elevers registrering som praktikpladssøgende fastsat efter
3. pkt. kan omfatte elever, som er i de sidste 8 uger af
grundforløbets 2. del, samt elever, som har tilmeldt sig som
praktikpladssøgende uden for skolepraktik.«
13. I
§ 66 f indsættes som stk. 3 og 4:
»Stk. 3.
Ulønnet praktikuddannelse i en virksomhed for elever uden en
uddannelsesaftale, jf. stk. 1, kan kun finde sted i virksomheder,
som er godkendt til praktikuddannelse af det faglige udvalg.
Aftaler herom kan have en varighed af højst tre uger for den
enkelte elev i samme virksomhed og højst seks uger af
elevens samlede praktikuddannelse under skolepraktik. 1. pkt.
berører ikke skolepraktikelevers mulighed for at gøre
brug af kortere uddannelsesophold i udenlandske virksomheder under
Erasmus+ programmet og lignende udvekslingsprogrammer.
Stk. 4 Aftaler
om delvis praktikuddannelse, jf. stk. 1, kan kun indgås og
gennemføres én gang mellem samme elev og samme
virksomhed.«
14. I
§ 66 g, stk. 2, indsættes
som 2. pkt.:
»Skolepraktik kan tilrettelægges med
produktion af varer og levering af tjenesteydelser, som efter
samråd med det lokale uddannelsesudvalg kan afsættes
på vilkår, som ikke udgør urimelig konkurrence
over for private udbydere af tilsvarende varer og
ydelser.«
15. I
§ 66 i, stk. 2, ændres
»deltager i skolepraktik i henhold til § 66 d, stk. 1 og
2« til: »er registreret som praktikpladssøgende
i henhold til regler udstedt i medfør af § 66 c, stk.
1«, og »uddannelsestid, og skal forlade
skolepraktikken, når praktikpladsen tiltrædes, eller
hvis eleven afslår at modtage pladsen« ændres
til: »uddannelsestid. Elever, som afslår at modtage
praktikpladsen slettes af praktikpladsregisteret. Elever i
skolepraktik skal forlade skolepraktikken, når praktikpladsen
tiltrædes, eller hvis eleven afslår at modtage pladsen.
Undervisningsministeren fastsætter i regler udstedt i
medfør af § 66, c, stk. 1, regler i relation til
elever, som er i de sidste 8 uger af grundforløbets 2.
del«.
16. § 66
j, stk. 2, 1. pkt., affattes således:
»Klager efter stk. 1 sendes til
skolen.«
17. I
§ 66 j indsættes som stk. 3:
»Stk. 3.
Undervisningsministeren kan efter indstilling fra Rådet for
de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser fastsætte
regler om skolers og praktikcentres behandling og afgørelse
af sager om udelukkelse af elever fra skolepraktik og andre sager
om elevers retsstilling samt om behandling af elevers klager over
sådanne afgørelser.«
§ 3
I lov om folkeskolen, jf.
lovbekendtgørelse nr. 747 af 20. juni 2016, som ændret
ved § 13 i lov nr. 1746 af 27. december 2016 og § 1 i lov
nr. 192 af 27. februar 2017, foretages følgende
ændringer:
1. I
§ 3, stk. 4, 1. pkt.,
indsættes efter »herunder i form af partnerskaber,
med«: »virksomheder, institutioner for erhvervsrettet
uddannelse,«.
2. § 3,
stk. 5, affattes således:
»Stk. 5.
Som led i de i stk. 4 nævnte samarbejder eller samarbejder
med uddannelsesinstitutioner, organisationer m.v., der er etableret
ved kontrakt, kan skolens leder beslutte, at personer, der ikke er
ansat ved kommunens skolevæsen, i begrænset omfang kan
varetage undervisningsopgaver i folkeskolens fag og obligatoriske
emner og understøttende undervisning.«
3. I
§ 7 a, stk. 2, 1. pkt., og i § 13 b, stk. 4, nr. 3, ændres
»ikkeuddannelsesparate« til:
»ikke-uddannelsesparate«.
4. § 7 a,
stk. 2, 2. pkt., affattes således:
»I 9. klasse deltager elever i brobygning i
det omfang, lov om vejledning om uddannelse og erhverv samt pligt
til uddannelse, beskæftigelse m.v. fastsætter
dette.«
5. I
§ 9, stk. 3, ændres
»8. og 9. klasse« til: »6.-9. klasse«.
§ 4
I lov om vejledning om uddannelse og erhverv
samt pligt til uddannelse, beskæftigelse m.v., jf.
lovbekendtgørelse nr. 270 af 23. marts 2017, foretages
følgende ændringer:
1. I
§ 2 c, stk. 4, 1. pkt.,
ændres »ikkeuddannelsesparat« til:
»ikke-uddannelsesparat«.
2. I
§ 2 g, stk. 3, ændres
»ikkeuddannelsesparate« til:
»ikke-uddannelsesparate«.
3. § 10 c,
stk. 1, affattes således:
»Elever i folkeskolen og den kommunale
ungdomsskoles heltidsundervisning, som er vurderet
ikke-uddannelsesparate, eller som har behov for afklaring af
uddannelsesvalg, kan tilbydes brobygning i 9. klasse. Brobygning
kan endvidere tilbydes elever i 9. klasse i andre skoleformer,
når lederen af elevens skole i samråd med Ungdommens
Uddannelsesvejledning vurderer, at det vil gavne elevernes mulighed
for fortsat uddannelse.«
4. § 10 d,
stk. 1, 2. pkt., affattes således:
»Der skal brobygges til mindst en
erhvervsrettet ungdomsuddannelse eller en erhvervsgymnasial
uddannelse i forløb af mindst to dages varighed, som kan
afvikles samlet eller enkeltvis.«
§ 5
I lov om godtgørelse og tilskud til
befordring ved deltagelse i erhvervsrettet voksen- og
efteruddannelse, jf. lovbekendtgørelse nr. 761 af 22. juni
2016, foretages følgende ændring:
1. I
§ 5, stk. 2, indsættes som
4. pkt.:
»Er der er
lidt et tab af indtægt, jf. stk. 1, kan godtgørelsen
pr. dag ydes for mere end 7,4 timer, når medarbejderen har
deltaget i et kursus i mere end 7,4 timer pr. dag.«
§ 6
I lov om efterskoler og frie fagskoler, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1076 af 8. juli 2016, som ændret
ved § 2 i lov nr. 1563 af 13. december 2016, § 18 i lov
nr. 1746 af 27. december 2016 og lov nr. 1750 af 27. december 2016,
foretages følgende ændring:
1.
Efter § 51 b indsættes
før overskriften før § 52:
Ȥ 51 c. Undervisningsministeren kan for
efterskoler som forsøg i en periode på op til 3
skoleår godkende, at en efterskole ved indgåelse af en
overenskomst med en institution for erhvervsrettet uddannelse
tilbyder et 10.-klasseforløb, der kombinerer 10. klasse med
1. del af erhvervsuddannelsernes grundforløb. Institutionen
for erhvervsrettet uddannelse forestår undervisningen af
grundforløbet.
Stk. 2. Uanset
§ 15, stk. 2, 2. pkt., kræver påbegyndelse af et
10.-klasseforløb omfattet af stk. 1, at eleven opfylder
adgangskravene til erhvervsuddannelserne, jf. lov om
erhvervsuddannelser.
Stk. 3. For
elever under 18 år omfattet af ordningen yder
kommunalbestyrelsen i bopælskommunen, jf. § 40, et
særligt bidrag til staten. Bidraget udgør halvdelen af
det på finansloven fastsatte kommunale bidrag.
Stk. 4. Uanset
§ 30, stk. 2, nr. 2 og 3, kan en elev, der deltager i 1. del
af erhvervsuddannelsernes grundforløb efter stk. 1, efter
ansøgning til efterskolen opnå elevstøtte efter
§ 30 under forløbet.«
§ 7
Stk. 1. Loven
træder i kraft dagen efter bekendtgørelsen i
Lovtidende, jf. dog stk. 2-4.
Stk. 2. § 15 i og
§ 21 f i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, som
affattet ved denne lovs § 1, nr. 14 henholdsvis nr. 20, samt
lovens § 3, nr. 4, og § 4 træder i kraft den 1.
august 2017.
Stk. 3. § 1, nr.
2-8, nr. 14-16, nr. 18-22 og nr. 24, § 2, nr. 3-17, og §
3, nr. 1-3, træder i kraft den 1. januar 2018.
Stk. 4.
Undervisningsministeren fastsætter tidspunktet for
ikrafttræden af § 5.
Stk. 5. Regler fastsat i
medfør af § 12 c, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, jf. lovbekendtgørelse nr. 95 af 30.
januar 2017, forbliver i kraft, indtil de ophæves eller
afløses af forskrifter udstedt i medfør af § 12
c, stk. 2, der bliver stk. 3, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, som ændret ved denne lovs § 1, nr.
5.
Stk. 6. Den del af
statens driftsudgifter til skolepraktik, som dækkes efter
§ 12 d, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag,
som affattet ved denne lovs § 1, nr. 8, omfatter udgifter, der
afholdes den 1. januar 2018 eller senere.
Stk. 7. Ved beregning af
bonus pr. praktikårselev på fordelsuddannelser efter
§ 15 g i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, som
affattet ved denne lovs § 1, nr. 14, indgår
uddannelsesaftaler påbegyndt i 2017 for kalenderdage i
bonusåret.
Stk. 8. § 1, nr. 1,
har virkning fra den 1. august 2015. Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan foretage efterregulering af afgørelser
om lønrefusion, der er truffet efter dette tidspunkt, og kan
i nødvendigt omfang fastsætte regler herom.
Stk. 9. § 21 f,
stk. 1-3, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, som affattet
ved denne lovs § 1, nr. 20, har virkning fra den 1. januar
2018.
§ 8
Loven gælder ikke for Færøerne
og Grønland.
Bilag 1
»Bilag 1
Modelparameter i det
praktikpladsafhængige AUB-bidrag
Uddannelse | Relativ mangel
(modelparameter)1 | Anlægsgartner | 1,04 | Anlægsstruktør,
bygningsstruktør og brolægger | 1,11 | Autolakerer | 0,93 | Automatik- og procesuddannelsen | 1,11 | Bager og konditor | 0,98 |
Beklædningshåndværker | 0,64 | Beslagsmed | 0,98 | Boligmontering | 0,64 | Buschauffør i kollektiv
trafik | 0,91 | Byggemontagetekniker | 1,12 | Bygningsmaler | 0,87 | Bådmekaniker | 1,15 | Cnc-tekniker | 1,13 | Cykel-og motorcykelmekaniker | 1,15 | Data- og
kommunikationsuddannelsen | 1,30 | Den pædagogiske
assistentuddannelse | 0,98 | Detailhandelsuddannelsen med
specialer | 0,99 | Detailslagter | 0,93 | Digital media uddannelsen | 0,93 | Dyrepasser | 0,96 | Ejendomsservicetekniker | 0,92 | Elektriker | 1,22 | Elektronik- og
svagstrømsuddannelsen | 1,27 | Elektronikoperatør | 1,35 | Entreprenør- og
landbrugsmaskinuddannelsen | 1,15 | Erhvervsfiskere | 0,99 | Ernæringsassistent | 1,03 | Eventkoordinator | 0,88 | Film- og
tv-produktionsuddannelsen | 0,99 | Finansuddannelsen | 1,02 | Finmekaniker | 1,16 | Fitnessinstruktør | 0,88 | Flymekaniker | 1,15 | Forsyningsoperatør | 1,35 | Fotograf | 1,38 | Frisør | 0,88 | Frontline PC-supporter | 1,35 | Frontline radio-tv supporter | 1,35 | Gartner | 1,04 | Gastronom | 1,01 | Glarmester | 0,95 | Grafisk tekniker | 0,99 | Greenkeeper | 1,04 | Guld- og sølvsmed | 1,16 | Handelsuddannelse med specialer | 1,16 | Havne- og terminaluddannelsen | 0,97 | Hospitalsteknisk assistent | 0,98 | Industrioperatør | 1,07 | Industrislagter | 0,93 | Industriteknikeruddannelsen | 1,13 | Karrosseriuddannelsen | 1,12 | Kontoruddannelse med specialer | 1,07 | Kosmetiker | 0,88 | Køletekniker | 1,08 | Laboratorietandtekniker | 1,15 | Lager- og terminaluddannelsen | 0,97 | Landbrugsuddannelsen | 1,10 | Lufthavnsuddannelsen | 0,83 | Maritime
håndværksfag | 1,11 | Maskinsnedker | 1,13 | Mediegrafiker | 1,10 | Mejerist | 0,97 | Metalsmed | 0,98 | Modelsnedker | 1,13 | Murer | 0,98 | Ortopædist | 1,15 | Overfladebehandler | 1,15 | Personvognsmekaniker | 1,15 | Plastmager | 1,01 | Procesoperatør | 1,07 | Produktør | 1,07 | Receptionist | 1,05 | Redder | 1,14 | Serviceassistent | 0,43 | Sikkerhedsvagt | 1,13 | Skibsmekaniker | 1,15 | Skibsmontør | 1,04 | Skiltetekniker | 0,99 | Skorstensfejer | 1,14 | Skov- og naturtekniker | 0,97 | Smed | 0,98 | Snedker | 1,13 | Social- og sundhedsuddannelsen | 0,98 | Stenhugger | 1,14 | Stukkatør | 1,14 | Støberitekniker | 1,15 | Tagdækker | 1,10 | Tandklinikassistent | 0,98 | Tarmrenser | 0,93 | Teater-, udstillings- og
eventtekniker | 0,99 | Teknisk designer | 1,15 | Teknisk isolatør | 1,15 | Tjener | 0,94 | Togklargøringsuddannelsen | 0,83 | Træfagenes byggeuddannelse | 1,12 | Urmager | 1,16 | Vejgodstransportuddannelsen | 0,83 | Veterinærsygeplejerske | 1,04 | Vindmølleoperatør | 1,15 | VVS-energi | 1,08 | Værktøjsuddannelsen | 1,22 | Webintegrator | 0,93 |
|
1 Modelparametrene er midlertidige og vil blive
genberegnet og fastsat endeligt for 2018 ved lovforslag, der
forventes fremsat i Folketingssamlingen 2017/18«
Bilag 2
»Bilag 2
Opdeling af
sektorkoder på 4 sektorer
Nr. | Virksomhedsregistrering (Danmarks
Statistik) | Sektorkoder
(Danmarks Statistik) | Endelig sektor
placering | 11 | Statslige ikke-finansielle
kvasi-selskaber | '05 Offentlige virksomheder' | Stat | 12 | Kommunale ikke-finansielle
kvasi-selskaber | '05 Offentlige virksomheder' | Kommune | 13 | Regionernes ikke-finansielle
kvasi-selskaber | '05 Offentlige virksomheder' | Region | 14 | Statsligt ejede ikke-finansielle
selskaber | '05 Offentlige virksomheder' | Stat | 15 | Kommunalt ejede ikke-finansielle
selskaber | '05 Offentlige virksomheder' | Kommune | 16 | Regionsejede ikke-finansielle
selskaber | '05 Offentlige virksomheder' | Region | 18 | Private ikke-finansielle
selskaber | '06 Private virksomheder' | Privat | 21 | Centralbanken | '05 Offentlige virksomheder' | Stat | 27 | Offentlige penge- og
realkreditinstitutter | '05 Offentlige virksomheder' | Stat | 28 | Private penge- og
realkreditinstitutter | '06 Private virksomheder' | Privat | 31 | Offentlige
pengemarkedsforeninger | '05 Offentlige virksomheder' | Stat | 32 | Private pengemarkedsforeninger | '06 Private virksomheder' | Privat | 37 | Offentlige
investeringsforeninger | '05 Offentlige virksomheder' | Stat | 38 | Private investeringsforeninger | '06 Private virksomheder' | Privat | 41 | Andre offentlige finansielle
formidlere, undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser | '05 Offentlige virksomheder' | Stat | 42 | Andre private finansielle formidlere,
undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser | '06 Private virksomheder' | Privat | 47 | Offentlige finansielle
hjælpeenheder | '05 Offentlige virksomheder' | Stat | 48 | Private finansielle
hjælpeenheder | '06 Private virksomheder' | Privat | 51 | Offentlige koncerntilknyttede
finansielle enheder | '05 Offentlige virksomheder' | Stat | 52 | Private koncerntilknyttede finansielle
enheder | '06 Private virksomheder' | Privat | 57 | Offentlige forsikringsselskaber | '05 Offentlige virksomheder' | Stat | 58 | Private forsikringsselskaber | '06 Private virksomheder' | Privat | 61 | Offentlige pensionskasser | '05 Offentlige virksomheder' | Stat | 62 | Private pensionskasser | '06 Private virksomheder' | Privat | 71 | Statslig forvaltning og service -
integrerede enheder | '01 Staten' | Stat | 72 | Statslig forvaltning og service -
ikke-integrerede enheder | '01 Staten' | Stat | 74 | Regionernes forvaltning og service -
integrerede enheder | '02 Regioner' | Region | 75 | Regionernes forvaltning og service -
ikke-integrerede enheder | '02 Regioner' | Region | 76 | Kommunal forvaltning og service -
integrerede enheder | '03 Kommuner' | Kommune | 77 | Kommunal forvaltning og service -
ikke-integrerede enheder | '03 Kommuner' | Kommune | 79 | Sociale kasser og fonde | '04 Sociale kasser og fonde' | Stat | 81 | Personligt ejede virksomheder | '06 Private virksomheder' | Privat | 89 | Non-profit institutioner rettet mod
husholdninger | '07 Private non-profit
organisationer' | Privat | 91 | Internationale organisationer
(internationale organisationer, fx EU institutioner og udenlandske
ambassader i DK) | '06 Private virksomheder' | Privat | 99 | Ikke oplyst | '08 Uoplyst' | Privat |
|
«
Bemærkninger til lovforslaget
Almindelige
bemærkninger | Indholdsfortegnelse | 1. | Indledning | | 1.1. | Lovforslagets hovedpunkter | | 1.2. | Lovforslagets baggrund | 2. | Lovforslagets indhold | | 2.1. | Ændring af lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag | | | 2.1.1. | Praktikpladsafhængigt bidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag | | | | 2.1.1.1. | Gældende ret | | | | 2.1.1.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | | | | 2.1.1.2.1. Merbidrag og fritagelse | | | | | 2.1.1.2.2. Tilskud | | | | | 2.1.1.2.3. Bonus | | | | | 2.1.1.2.4. Fordelsbonus | | | | | 2.1.1.2.5. Praktikbonus | | | | | 2.1.1.2.6. Over- og underskudsdeling | | | | | 2.1.1.2.7. Fordelsuddannelser | | | | | 2.1.1.2.8. Øvrige elementer i
relation til et praktikpladsafhængigt AUB-bidrag | | | 2.1.2. | Arbejdsgivernes overtagelse af udgifter
til skolepraktik | | | | 2.1.2.1. | Gældende ret | | | | 2.1.2.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | | 2.1.3. | Statsligt tilskud til institutioner for
formidling af uddannelsesaftaler | | | | 2.1.3.1. | Gældende ret | | | | 2.1.3.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | | 2.1.4. | Udvidelse af kontrolmuligheder for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag | | | | 2.1.4.1. | Gældende ret | | | | 2.1.4.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | | 2.1.5. | Lønrefusion til voksne elever | | | | 2.1.5.1. | Gældende ret | | | | 2.1.5.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | 2.2. | Ændring af lov om
erhvervsuddannelser | | | 2.2.1. | Dimensionering af
erhvervsuddannelser | | | | 2.2.1.1. | Gældende ret | | | | 2.2.1.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | | 2.2.2. | Krav til erhvervsuddannelseselevers
egnethed m.v. - EMMA-kriterierne | | | | 2.2.2.1. | Gældende ret | | | | | 2.2.2.1.1. | EMMA-kriterierne | | | | | 2.2.2.1.2. | Restuddannelsesaftaler | | | | | 2.2.2.1.3. | Skoleaftalen | | | | | 2.2.2.1.4. | Skolernes foranstaltninger, hvis
EMMA-kriterierne ikke opfyldes samt klagemuligheder | | | | 2.2.2.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | | 2.2.3. | Praktikcentres salg af varer og levering
af tjenesteydelser | | | | 2.2.3.1. | Gældende ret | | | | 2.2.3.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | | 2.2.4. | Virksomhedsforlagt praktikuddannelse,
delaftaler og korte uddannelsesaftaler | | | | 2.2.4.1. | Gældende ret | | | | | 2.2.4.1.1. | Virksomhedsforlagt undervisning | | | | | 2.2.4.1.2. | Delaftaler | | | | | 2.2.4.1.3. | Korte uddannelsesaftaler | | | | 2.2.4.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | | 2.2.5. | Udvidede muligheder for disciplinære
reaktioner over for elever | | | | 2.2.5.1. | Gældende ret | | | | 2.2.5.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | 2.3. | Ændring af lov om folkeskolen | | | 2.3.1. | Samarbejde med virksomheder og
erhvervsskoler | | | | 2.3.1.1. | Gældende ret | | | | 2.3.1.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | | 2.3.2. | Fremrykning af praktik til 6. og 7.
klasse | | | | 2.3.2.1. | Gældende ret | | | | 2.3.2.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | 2.4. | Ændring af lov om vejledning om
uddannelse og erhverv samt pligt til uddannelse | | | 2.4.1. | Gældende ret | | | 2.4.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | 2.5. | Ændring af lov om godtgørelse
og tilskud til befordring ved deltagelse i erhvervsrettet voksen-
og efteruddannelse | | | 2.5.1. | Gældende ret | | | 2.5.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | | 2.6. | Ændring af lov om efterskoler og
frie fagskoler | | | 2.6.1. | Gældende ret | | | 2.6.2. | Ministeriets overvejelser og den
foreslåede ordning | 3. | Økonomiske og administrative
konsekvenser for det offentlige | 4. | Økonomiske og administrative
konsekvenser for erhvervslivet mv. | 5. | Administrative konsekvenser for
borgerne | 6. | Miljømæssige
konsekvenser | 7. | Forholdet til EU-retten | 8. | Hørte myndigheder og organisationer
mv. | 9. | Sammenfattende skema |
|
1. Indledning
Den daværende regering (Venstre) og arbejdsmarkedets
parter (Dansk Arbejdsgiverforening, Finanssektorens
Arbejdsgiverforening, Lederne, Landsorganisationen i Danmark, FTF,
AC, KL og Danske Regioner) indgik den 19. august 2016
"Trepartsaftale om tilstrækkelig og kvalificeret arbejdskraft
i hele Danmark og praktikpladser" (trepartsaftalen).
Det fremgår af trepartsaftalen, at regeringen og
arbejdsmarkedets parter er enige om en række initiativer, der
skal understøtte, at virksomhederne kan få den
nødvendige arbejdskraft på alle uddannelsesniveauer.
Det forudsætter, at virksomhederne opretter flere
praktikpladser, at flere unge vælger og gennemfører en
erhvervsuddannelse, samt at der er gode muligheder for
løbende opkvalificering, så lønmodtagerne har
gode muligheder for at få og fastholde beskæftigelse
samt - hvis ønsket - at gennemføre brancheskift.
Af trepartsaftalen fremgår også, at adgang til
faglært arbejdskraft er vigtig i forhold til at sikre, at
virksomhederne kan få den arbejdskraft, de
efterspørger - både på kort og på lang
sigt. Regeringen og arbejdsmarkedets parter ønsker derfor,
at erhvervsuddannelserne igen bliver førstevalget for langt
flere unge efter grundskolen. Flere unge skal have lyst til at
vælge og gennemføre en relevant erhvervsuddannelse med
de attraktive job-, karriere- og videreuddannelsesmuligheder, der
er forbundet hermed. Derfor er det også vigtigt, at de unge
får en større sikkerhed for at få en
praktikplads og dermed får en kvalificeret start på de
mange karrieremuligheder, som en faglært uddannelse giver
mulighed for. Her udgør skolepraktikken i dag et vigtigt
supplement, der blandt andet understøtter uddannelsen af
faglærte i perioder med forbigående udfordringer for
virksomhedernes uddannelseskapacitet på større eller
mindre dele af uddannelsesområdet.
Trepartsaftalen ønsker at bidrage til, at der er
tilstrækkelig og kvalificeret arbejdskraft i hele Danmark, og
at eleverne på erhvervsuddannelser har en høj grad af
sikkerhed for, at de kan gennemføre praktiktiden i en
virksomhed. Det er efter trepartsaftalen en fælles overordnet
målsætning, at der årligt skabes flere
praktikpladser stigende mod mindst 8.000-10.000 flere
praktikpladser end i dag. Samtidig skal andelen af elevernes tid i
virksomhedspraktik øges til 95 pct. i gennemsnit for
uddannelser med skolepraktik set hen over hele
uddannelsesforløbet. Denne andel udgjorde 87 pct. for
færdiguddannede fra erhvervsuddannelserne i 2015.
Ved lov nr. 1747 af 27. december 2016 om ændring af lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag og lov om erhvervsuddannelser
(Justering af arbejdsgiverbidrag og midlertidige bonusordninger for
2017 m.v.) blev første del af de praktikpladsrelevante
elementer i trepartsaftalen udmøntet. Med loven blev der
indført to statslige bonusordninger for 2017 for
praktikpladser inden for fordelsuddannelserne og for
merbeskæftigelse i praktikpladser. Samtidig blev
arbejdsgiverbidraget justeret med det formål at finansiere en
forhøjelse af lønrefusionen i 2017 for alle elever
under erhvervsuddannelse.
1.1 Lovforslagets hovedpunkter
Det foreslås i overensstemmelse med trepartsaftalen at
indføre et praktikpladsafhængigt bidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, hvorefter de virksomheder, der
bidrager til at uddanne faglært arbejdskraft,
belønnes, og hvor de virksomheder, der ikke i
tilstrækkelig grad bidrager til at uddanne faglært
arbejdskraft, omvendt pålægges et større ansvar
for den samlede finansiering i Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
En sådan ordning vil indebære følgende
ændringer af lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag:
Det foreslås, at arbejdsgivere, hvis uddannelsesratio er
lavere end arbejdsgiverens måluddannelsesratio, skal betale
et merbidrag for hver praktikårselev, som arbejdsgiveren
mangler for at opfylde sin måluddannelsesratio. Dette
foreslås i forhold til arbejdsgivere, som forgæves har
forsøgt at ansætte elever, afbødet ved, at
disse arbejdsgivere kan opnå en fritagelse svarende til
merbidraget.
Det foreslås som en del af ordningen med det
praktikpladsafhængige bidrag, at der indføres to
arbejdsgiverfinansierede bonusordninger til arbejdsgivere, der
tager elever under erhvervsuddannelse. Den ene bonusordning
foreslås rettet mod arbejdsgivere, der tager elever inden for
de såkaldte fordelsuddannelser. Den anden bonusordning
foreslås rettet mod arbejdsgivere, der opfylder
måluddannelsesratioen samt forbedrer antallet af elever med
uddannelsesaftale i virksomheden i forhold til de tre
foregående år
Det foreslås, at et evt. over- eller underskud i ordningen
med det praktikpladsafhængige bidrag fordeles henholdsvis
opkræves mellem og hos arbejdsgiverne efter sektor.
Det foreslås, at modellen for statsligt tilskud til
formidling af uddannelsesaftaler justeres, så de omfattede
institutioner for at få det høje
praktikpladstaxametertilskud vil skulle opnå en forbedring i
antallet af indgåede uddannelsesaftaler i forhold til det
foregående år. I sammenhæng hermed foreslås
det, at der indføres et statsligt tilskud til samme
institutioner for formidling af uddannelsesaftaler med
arbejdsgivere, der ikke har haft en uddannelsesaftale med en elev i
de seneste fem år.
Endelig foreslås det, at arbejdsgiverne gennem bidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag fremover vil skulle dække
den del af statens driftsudgifter til skolepraktik, der
årligt overstiger udgiftsniveauet i 2016.
Det foreslås endelig at udvide kontrolmulighederne for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Udover det, der følger af trepartsaftalen, foreslås
det at justere bestemmelserne om lønrefusion til voksne i
lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
I forhold til lov om erhvervsuddannelser indeholder forslaget i
overensstemmelse med trepartsaftalen følgende elementer:
Det foreslås at etablere en model for dimensionering af
erhvervsuddannelser fra 2018 og frem samt at foretage en styrkelse
af skolernes og elevernes forpligtelser til at sikre, at eleverne
lever op til de såkaldte EMMA-kriterier, dvs. at en elev skal
være Egnet, Mobil geografisk, Mobil fagligt og Aktivt praktikpladssøgende.
Det foreslås endvidere, at der tilvejebringes hjemmel til,
at praktikcentrene kan producere varer og levere tjenesteydelser
til et marked samt at gennemføre begrænsninger i
anvendelsen af virksomhedsforlagt praktikuddannelse, delaftaler og
korte uddannelsesaftaler.
Udover det, der følger af trepartsaftalen, foreslås
det at udvide den eksisterende hjemmel til at fastsætte
regler om erhvervsskolers ordensregler med sigte på, at der
tillige kan iværksættes sanktioner i anledning af
elevadfærd, der er udvist uden for skolen samt
fastsættelse af regler om tilbageholdelse af private
genstande og regler om elevers frivillige medvirken i skolers test
for rusmidler.
Der foreslås desuden en ændring af folkeskoleloven,
således at folkeskolernes forpligtelse til at samarbejde med
lokalsamfundets kulturtilbud m.v. udvides til også at omfatte
samarbejde med virksomheder og institutioner for erhvervsrettet
uddannelse. Det foreslås desuden, at den gældende
mulighed for at tilbyde eleverne praktik i kortere perioder i
virksomheder og institutioner udvides til fremover at gælde
for elever i 6. til 9. klasse.
Der foreslås dernæst en ændring af
vejledningsloven vedrørende brobygning i 9. klasse,
således at brobygning, udover at tilbydes
ikke-uddannelsesparate elever, fremover tillige kan tilbydes
uddannelsesparate elever, som har behov for afklaring af
uddannelsesvalg.
Desuden foreslås det, at det ikke længere skal
være et krav for ikke-uddannelsesparate elever at deltage i
brobygning.
Det foreslås herefter at ændre lov om
godtgørelse og tilskud til befordring ved deltagelse i
erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse med henblik på, at
der kan ydes godtgørelse pr. dag for mere end 7,4 timer,
når en medarbejder har deltaget i et kursus (erhvervsrettet
voksen- og efteruddannelse) i mere end 7,4 timer pr. dag. Med den
foreslåede ændring sikres den
planlægningsmæssige fleksibilitet for virksomhedernes
brug af arbejdsmarkedsuddannelser.
Endelig foreslås en ændring af lov om efterskoler og
frie fagskoler med sigte på, at undervisningsministeren kan
godkende forsøg med eud-forløb og 10. klasse på
efterskoler. Dette forslag har baggrund i en aftale i
eud-aftalekredsen mellem de politiske partier bag "Aftale om Bedre
og mere attraktive erhvervsuddannelser".
1.2. Lovforslagets baggrund
Lovforslaget udgør anden del af udmøntningen af de
praktikpladsrelevante elementer i trepartsaftalen. Der henvises i
denne henseende til afsnit 1 i de almindelige bemærkninger
til lovforslaget.
2. Lovforslagets indhold
2.1. Ændring af lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag
2.1.1. Praktikpladsafhængigt bidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
2.1.1.1 Gældende ret
I henhold til § 18, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag betaler arbejdsgiverne et bidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til dækning af udgifter i
medfør af lovens kapitel 2 om lønrefusion, bortset
fra § 5, stk. 2, om statens dækning af udgifter til
lønrefusion, som vedrører valgfri supplerende
undervisning, der er studieforberedende, i en erhvervsuddannelses
grundforløb og hovedforløb, samt udgifter i
medfør af kapitel 2 a om refusion af arbejdsgiveres afholdte
udgifter til elevers ophold på kostafdelinger, kapitel 3 om
befordringstilskud, kapitel 4 om mobilitetsfremmende ydelser,
kapitel 4 a om skolepraktikydelse og kapitel 5 b om tilskud til
oprettelse af praktikpladser til unge under 25 år samt
løntilskud for praktikaftaler med elever under
erhvervsgrunduddannelse m.v. I 2017 udgør bidraget 2.382 kr.
pr. fuldtidsbeskæftiget i 2017-pris- og -lønniveau.
Herefter udgør bidraget 2.312 kr. årligt pr.
fuldtidsbeskæftiget i 2017-pris- og -lønniveau.
Bidraget reguleres på finansloven for pris- og
lønudviklingen med 2 pct. tillagt den i § 3 i lov om en
satsreguleringsprocent nævnte tilpasningsprocent, og
beløbet afrundes til nærmeste hele
kronebeløb.
I henhold til § 18, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, betaler alle arbejdsgivere i 2017 et bidrag
(VEU-bidrag) på 455 kr. pr. fuldtidsbeskæftiget til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i 2017-pris- og
-lønniveau. Herefter udgør bidraget 525 kr.
årligt pr. fuldtidsbeskæftiget i 2017-pris- og
-lønniveau. Bidraget reguleres på finansloven for
pris- og lønudviklingen med 2 pct. tillagt den i § 3 i
lov om en satsreguleringsprocent nævnte tilpasningsprocent.
Beløbet afrundes til nærmeste hele kronebeløb.
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag overfører kvartalsvis
beløbet til Undervisningsministeriet til hel eller delvis
finansiering af godtgørelse m.v. ved deltagelse i
erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse, jf. § 15 b i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Den kvartalsvise
overførsel finder sted senest den 30. januar, den 30. april,
den 30. juli og den 30. oktober.
I henhold til § 20, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag beregnes bidrag efter § 18 kvartalsvis
på grundlag af de samlede bidrag, som Arbejdsmarkedets
Tillægspension har modtaget fra arbejdsgiveren i en
forudgående 3-måneders-periode. Det følger af
stk. 2, at der i det kvartalsvis beregnede arbejdsgiverbidrag for
hver arbejdsgiver fratrækkes et beløb, der svarer til
¼ af det årlige bidrag for een lønmodtager.
Dette gælder, uanset hvor mange kvartaler det ATP-bidrag, der
danner grundlag for beregningen, vedrører. Herudover
fratrækkes et beløb, der svarer til ¼ af det
årlige bidrag for en lønmodtager, for hver gang der er
modtaget et ATP-bidrag svarende til 50 fuldtidsansatte
lønmodtagere. Der betales dog ikke bidrag, hvis
arbejdsgiveren ud over elever, som nævnt i § 20, stk. 4,
har ansatte, hvis samlede beskæftigelse i kvartalet
højst svarer til en fuldtidsansat, jf. stk. 3.
Det følger af § 20, stk. 4, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, at der ikke betales bidrag for nærmere
angivne kategorier af uddannelsessøgende, der har skriftlig
aftale med arbejdsgiveren om gennemførelse af et
uddannelsesforhold. Der er tale om 1) elever i erhvervsuddannelser
og erhvervsgrunduddannelser, 2) uddannelsessøgende i
uddannelser, hvor både skoleophold og praktikophold er
reguleret ved eller i henhold til lov, 3) uddannelsessøgende
i indtil 3 år i praktikuddannelse, der a) er aftalt eller
godkendt af vedkommende overenskomstparter eller vedkommende
brancheorganisation eller b) er fastsat af en offentlig myndighed
som betingelse for at opnå en autorisation el.lign. eller som
betingelse for at deltage i eller afslutte en videregående
uddannelse, samt 4) elever, der gennemgår uddannelsen til
træningsterapeut på Optræningscentret i
Karlslunde. Undervisningsministeren fastsætter efter
indstilling fra bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
regler om, hvilke uddannelser der berettiger til bidragsfritagelse,
jf. stk. 5.
Det følger af § 21, stk. 1 og 2, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, at bidrag efter § 18
indbetales til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag fire gange
årligt. Indbetaling af bidrag for mindre end 4 ansatte kan
dog ske een gang årligt. Sker indbetaling ikke rettidigt, kan
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag pålægge
arbejdsgiveren at betale renter af bidragene med 1 ½ pct.
for hver påbegyndt måned fra forfaldsdagen.
Efter § 21, stk. 3, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, fastsætter beskæftigelsesministeren
efter forhandling med undervisningsministeren og efter indstilling
fra bestyrelserne for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag og
Arbejdsmarkedets Tillægspension regler om opkrævning og
betaling af bidrag, der indgår i en fælles
opkrævning, jf. lovens § 18, stk. 4, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Det kan ved disse regler
bestemmes, at Arbejdsmarkedets Tillægspension kan give
henstand med betalingen og eftergive bidrag og renter.
Undervisningsministeren kan i henhold til stk. 4, efter indstilling
fra bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag,
fastsætte særlige regler om beregningen af bidraget til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Regler om opkrævning og betaling af bidrag, der
indgår i en fælles opkrævning, er fastsat i
bekendtgørelse om fællesopkrævning af visse
arbejdsgiverbidrag mv., og regler om beregning af bidraget til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er fastsat i
bekendtgørelse om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Bekendtgørelse om fællesopkrævning af visse
arbejdsgiverbidrag mv. er udstedt af beskæftigelsesministeren
med hjemmel i bl.a. § 21, stk. 3, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, og efter indstilling fra bl.a. bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Bekendtgørelse om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er udstedt med hjemmel i §
2, stk. 2, § 5, stk. 2, § 12 c, stk. 2, § 20, stk.
5, § 21, stk. 4, og § 22, stk. 2, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag og efter indstilling fra
bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, herunder med de
elementer, der er nærmere beskrevet i afsnit 2.1.1.2.
Efter gældende ret er der således ikke etableret en
ordning med et praktikpladsafhængigt bidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Efter lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er der ikke
hjemmel for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til at indsamle data
på individniveau om uddannelsesniveau fra Danmarks Statistik
til brug for opgørelsen af erhvervsuddannede
årsværk i relation til en ordning med et
praktikpladsafhængigt bidrag til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
2.1.1.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Efter trepartsaftalens punkt 38-42 ønskes der
indført styrkede økonomiske incitamenter til at
oprette praktikpladser. Inden for rammerne af skatte- og
byrdestoppet, som det var beskrevet i den tidligere V-regering
regeringsgrundlag, "Sammen for fremtiden", etableres et
praktikpladsafhængigt AUB-bidrag. Det
praktikpladsafhængige AUB-bidrag skal entydigt belønne
de arbejdsgivere, der bidrager til at uddanne erhvervsuddannet
arbejdskraft samt pålægge de arbejdsgivere, der ikke i
tilstrækkelig grad bidrager til at uddanne erhvervsuddannet
arbejdskraft, et større ansvar for den samlede finansiering
i Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Det
praktikpladsafhængige AUB-bidrag skaber en omfordeling
internt mellem arbejdsgivere til fordel for de arbejdsgivere, der
opretter et tilstrækkeligt antal uddannelsesaftaler i forhold
til deres ansvar for indfrielsen af trepartsaftalens overordnede
målsætning om mindst 8.000-10.000 flere praktikpladser
om året.
Det praktikpladsafhængige AUB-bidrag er et afgrænset
kredsløb inden for rammerne af den generelle AUB-ordning.
Kredsløbet består af indtægter i form af
merbidrag fra arbejdsgivere samt udgifter i form af et tilskud pr.
erhvervsuddannet årsværk, en fordelsbonus (bonus for
praktikpladser inden for fordelsuddannelserne), en praktikbonus
(bonus for merbeskæftigelse i praktikpladser). Et evt. over-
eller underskud i kredsløbet fordeles eller opkræves
efterfølgende hos arbejdsgiverne, så der hvert
år er balance mellem indtægter og udgifter. Der
etableres efter forslaget et separat kredsløb for hver af de
fire sektorer - den private sektor, den kommunale sektor, den
regionale sektor og den statslige sektor.
2.1.1.2.1. Merbidrag og fritagelse
Det fremgår af trepartsaftalen, at arbejdsgiverne skal
betale et merbidrag for hver elev i praktik, som arbejdsgiveren
mangler i forhold til sin måluddannelsesratio. Formålet
er at give virksomhederne økonomisk incitament til at
indgå uddannelsesaftaler, så den overordnede
målsætning om mindst 8.000-10.000 flere praktikpladser
om året fra trepartsaftalen indfris.
Centralt i modellen for det praktikpladsafhængige
AUB-bidrag står etableringen af en målsætning
for, hvor mange erhvervsuddannelseselever, hver arbejdsgiver skal
ansætte. Dette formuleres på baggrund af en ratio
forstået som forholdet mellem antallet af erhvervsuddannede
medarbejdere og antallet af elever, begge udtryk i
fuldtidsbegreber, hos den enkelte arbejdsgiver. Denne ratio
betegnes uddannelsesratioen.
For hver arbejdsgiver fastsættes desuden en
måluddannelsesratio, der er et udtryk for det forhold mellem
erhvervsuddannede medarbejdere og elever, som arbejdsgiverne skal
præstere for at sikre opfyldelse af målet om
8.000-10.000 flere praktikpladser. Hvis en arbejdsgivers
uddannelsesratio er lavere end måluddannelsesratioen, har
arbejdsgiveren ikke opfyldt målsætningen, og
arbejdsgiveren skal med forslaget indbetale et merbidrag til den
nye ordning. Hvis en arbejdsgivers uddannelsesratio opfylder
måluddannelsesratioen, skal arbejdsgiveren ikke betale
merbidrag, og arbejdsgiveren vil samtidig opfylde et af kriterierne
for at modtage praktikbonus, jf. nedenfor.
Ved fastsættelsen af måluddannelsesratioen og
opgørelsen af arbejdsgivernes realiserede uddannelsesratio
vægtes hver erhvervsuddannelse med en såkaldt
modelparameter. Modelparameteren udtrykker en forventning til, om
der vil være en stigende eller faldende efterspørgsel
efter arbejdskraft med den pågældende uddannelse i
fremtiden i forhold til det forventede udbud af arbejdskraft.
Vægtningen indebærer således en ekstra
belønning af arbejdsgivere, der bidrager til at uddanne
elever, som der forventes øget efterspørgsel efter.
Endvidere medfører vægtningen et skærpet krav
til arbejdsgivere om at bidrage til uddannelse af disse elever,
såfremt arbejdsgiverne i forvejen har mange medarbejdere
ansat med de uddannelser, der forventes stigende
efterspørgsel efter. Disse modelparametre genberegnes og
fastsættes årligt i et samarbejde mellem Dansk
Arbejdsgiverforening og LO. Modelparametrene fastsættes i det
foreslåede bilag 1 til lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag (bilag 1 til denne lov) og forventes opdateret
årligt ved lovændring.
Arbejdsgivere, der ikke lever op til deres
måluddannelsesratio, men som forgæves har søgt
efter elever, vil med ovenstående forslag uforskyldt komme
til at betale et merbidrag. For at neutralisere effekten af dette
merbidrag, kan en arbejdsgiver ansøge om at blive fritaget
for merbidraget, såfremt arbejdsgiveren kan dokumentere, at
de foreslåede kriterier herfor er opfyldt. De faglige udvalg
vil en gang om året modtage en oversigt over antallet af
ansøgninger, tildelte fritagelser for merbidrag og
afslag.
2.1.1.2.2. Tilskud
For at understøtte arbejdsgivernes økonomiske
incitamenter får alle virksomheder et tilskud pr.
erhvervsuddannet fuldtidsbeskæftiget medarbejder. Tilskuddet
modsvarer den aftalte bidragsnedsættelse. Tilskuddet
foreslås fastsat til 295 kr. årligt pr.
erhvervsuddannet årsværk i 2018, svarende til
forudsætningen bag den indgåede trepartsaftale.
Det foreslås i § 21 c, stk.
2, at bestyrelsen i Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag fra
2019 opgør tilskuddet størrelse. Tilskudsgrundlaget
foreslås opgjort som andelen af Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrags samlede udgifter til skolepraktikydelse, der
finansieres af bidrag efter § 18, stk. 1 i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, som kan henføres til
indbetalinger for erhvervsuddannede årsværk i det
foregående år.
Tilskudsgrundlaget efter det foreslåede 4. pkt. deles
herefter med antallet af erhvervsuddannede årsværk i
det forudgående år for at finde tilskuddet pr.
erhvervsuddannet årsværk. Bestemmelsen indebærer
ikke mulighed for bestyrelsen til at påvirke tilskuddets
størrelse. Der vil med henvisningen til lovens § 2
alene kunne ydes tilskud til arbejdsgivere omfattet af loven.
2.1.1.2.3. Bonus
Det følger af trepartsaftalen, at der skal
indføres en bonus på maksimalt 5.000 kr. til
arbejdsgivere, der tager elever inden for fordelsuddannelserne,
samt en bonus på maksimalt 15.000 kr. til arbejdsgivere, som
opfylder deres måluddannelsesratio og ansætter flere
elever sammenlignet med de tre foregående år.
Merbidraget til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag skal finansiere
to puljer på hver 20 mio. kr. til ordningerne.
2.1.1.2.4. Fordelsbonus
Det følger af trepartsaftalen, at der etableres en
positivliste over mulige fordelsuddannelser, som alle er
uddannelser, der ønskes øget søgning til, jf.
aftalens bilag 2. De faglige udvalg kan komme med konkrete input
til positivlisten, og de relevante arbejdsgiverforeningers
brancheorganisationer eller sammenslutninger kan ansøge om
udpegning til fordelsuddannelse. Oplysninger om uddannelsesfordelte
elevtal, skolepraktikandel og ledighedsgrad m.v. stilles til
rådighed af Undervisningsministeriet til brug for
overvejelsen om ansøgning.
Det følger endvidere af trepartsaftalen, at
undervisningsministeren godkender alle ansøgninger, som
vedkommende faglige udvalg ikke har udtalt sig imod. Ministeren kan
dog afvise en ansøgning, hvis det vurderes usandsynligt, at
den pågældende uddannelse kan opfylde følgende
krav efter et år:
1) Andelen af aktivt søgende og
kvalificerede elever, som ikke har fået en aftale inden for
tre måneder efter fuldført grundforløb,
må ikke overstige 10 pct., eller
2) Omfanget af skolepraktik målt i
praktikårselever på den pågældende
uddannelse må ikke overstige 15 pct. pr. år.
Det fremgår endvidere af trepartsaftalen, at godkendte
uddannelser fortsætter med at være fordelsuddannelser,
indtil der træffes en ny beslutning, og at en uddannelse
ophører med at være fordelsuddannelse, såfremt
én af betingelserne omtalt oven for ikke er opfyldt.
Arbejdsgivernes brancheorganisationer kan ligeledes anmode om, at
godkendte uddannelser ophører med at være
fordelsuddannelser.
Det følger af trepartsaftalen, at der indføres en
bonus på maksimalt 5.000 kr. til arbejdsgivere, der tager
elever inden for fordelsuddannelserne. Denne ordning skal
indføres med virkning for 2018 og frem bl.a. på
baggrund af positivlisten for fordelsuddannelser.
Det følger tillige af trepartsaftalen, at
fordelsuddannelserne vil få et øget fokus i
vejledningen af unge mod erhvervsuddannelser med behov for
arbejdskraft i forbindelse med de kanaler, som de unge anvender i
relation til deres uddannelsesvalg. På samme vis kan
arbejdsgiverorganisationer, lønmodtagerorganisationer og
virksomheder anvende konceptet om fordelsuddannelser til at
promovere disse uddannelser. Fordelsuddannelser formidles desuden
til praktikpladssøgende med særlig betoning af
fordelene, og de relevante organisationer understøtter
formidlingen. Regeringen og arbejdsmarkedets parter forpligter sig
til gennem konkrete initiativer at understøtte stor volumen
i fordelsuddannelserne, fx gennem vedvarende oplysningsarbejde over
for arbejdsgiverne og eleverne.
Det foreslås, at Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag yder
fordelsbonus til arbejdsgivere pr. praktikårselev med
uddannelsesaftale inden for uddannelser oprettet i medfør af
lov om erhvervsuddannelser. Der vil med henvisningen til lovens
§ 2 i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag alene kunne
ydes bonus til arbejdsgivere omfattet af loven.
Det foreslås, at der alene ydes bonus for
uddannelsesaftaler inden for de uddannelser, der er
fordelsuddannelser omfattet af det foreslåede § 15 g,
stk. 4, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, hvori opstilles
betingelser for bonus. Dette indebærer, at de uddannelser,
der ikke er godkendt som fordelsuddannelser, men som i
øvrigt opfylder de opstillede betingelser i det
foreslåede stk. 4, ikke vil kunne udløse bonus. Det
vil med andre ord sige, at det alene er uddannelserne på den
liste over fordelsuddannelser for bonusåret, som
undervisningsministeren godkender og offentliggør efter den
foreslåede § 15 i i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, der indgår i opgørelsen af
bonus.
Det foreslås, at bonus maksimalt kan udgøre 5.000
kr. pr. praktikårselev. Bonus vil skulle udbetales året
efter bonusåret.
Det foreslås, at en praktikårselev svarer til en
elev i en uddannelsesaftale af et kalenderårs varighed.
Praktikårselev er et begreb, som foreslås anvendt til
at beskrive uddannelsesaftalernes volumen. Begrebet blev
indført ved § 1, nr. 2, i lov nr. 1747 af 27. december
2016, og finder allerede anvendelse i relation til den
midlertidige, statslige fordelsbonus i lovens § 15 e i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Det foreslås, at praktikårselever vil blive opgjort
ved at se på antallet af dage i et kalenderår, som en
uddannelsesaftales varighed dækker, dvs. er i kraft, herunder
også omfattede skoleperioder.
Det foreslås samtidig, at uddannelsesaftaler i henhold til
§ 66 f, stk. 1, og § 66 r, stk. 3, i lov om
erhvervsuddannelser ikke indgår i beregningen af
praktikårselever, dvs. at disse uddannelsesaftaler ikke vil
kunne udløse bonus. Det følger af § 66 f, stk.
1, i lov om erhvervsuddannelser, at en skolepraktikelevs
praktikuddannelse i en virksomhed, jf. lovens § 66 d, stk. 2,
finder sted på grundlag af en uddannelsesaftale mellem
virksomheden og eleven om en delvis praktikuddannelse, hvis eleven
skal deltage i virksomhedens produktion m.v. Af § 66 r, stk.
3, i lov om erhvervsuddannelser følger, at for en elev i
produktionsskolebaseret erhvervsuddannelse finder eventuel
praktikuddannelse i en virksomhed i uddannelsens hovedforløb
sted på grundlag af en uddannelsesaftale mellem virksomheden
og eleven om en delvis praktikuddannelse, hvis eleven skal deltage
i virksomhedens produktion m.v. Baggrunden for forslaget er, at
bonusordningen ikke skal understøtte aktivitet i
skolepraktik.
Datagrundlaget for opgørelsen er de registreringer i
skolernes elevadministrative systemer, der også danner
grundlag for udarbejdelse af praktikpladsstatistikker.
Endeligt foreslås det, at alene kalenderdage i
bonusåret indgår i beregningen af
praktikårselever, der kan udløse bonus.
Bonusåret er efter forslaget perioden fra den 1. januar til
og med den 31. december i det kalenderår, hvor der optjenes
bonus.
Det foreslås, at der ved beregningen af
bonusudløsende praktikårselever efter det
foreslåede § 15 g i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag om fordelsbonus alene indgår
uddannelsesaftaler påbegyndt den 1. januar 2017 eller senere,
dvs. at det vil være en betingelse for, at en elev kan
indgå i beregningen af bonusudløsende
praktikårselev, at elevens uddannelsesaftale er
påbegyndt i 2017 eller senere. Med påbegyndt i 2017
eller senere menes, at uddannelsesaftalen skal være
trådt i kraft i 2017 eller senere. Det vil således ikke
være tilstrækkeligt til at opfylde kravet, at aftalen
er indgået og påbegyndt i 2016 eller tidligere og
fortsat igangværende i 2018. Det vil dog kun være
kalenderdage fra og med 1. januar 2018 (bonusåret), der
tæller med.
Det foreslås, at der i året efter bonusåret
foretager en opgørelse af, hvilke fordelsuddannelser der kan
udløse bonus for bonusåret. Det foreslås i den
forbindelse, at den enkelte fordelsuddannelse kan udløse
bonus, hvis uddannelsen opfylder følgende betingelser:
1) Andelen af uddannelsesaktive elever, som har
kvalificeret sig til at påbegynde hovedforløbet
på fordelsuddannelsen, og som efter tre måneder ikke
har indgået en uddannelsesaftale med en arbejdsgiver,
må ikke overstige 10 pct. i bonusåret.
2) Andelen af elever i skolepraktik på
fordelsuddannelsen må ikke overstige 15 pct. af omfanget af
praktik og skolepraktik for samtlige elever på
fordelsuddannelsen i bonusåret.
Arbejdsmarkedets parter har udtrykt bekymring for, om de to krav
er for restriktive i forhold til at få volumen i
fordelsuddannelserne. Der er enighed blandt aftaleparterne om at
følge udviklingen og på den baggrund løbende
vurdere, om der kan være behov for at justere kravene. Et
helt særligt opmærksomhedspunkt er i den forbindelse,
om sommerferieperioden kan vanskeliggøre opfyldelse af
kravet om at være i uddannelsesaftale tre måneder efter
afsluttet grundforløb. Denne problemstilling analyseres
medio 2017, når data for 2016 til brug for analysen er
tilgængelig.
Ved uddannelsesaktive elever forstås elever, som tre
måneder efter færdiggørelsen af
grundforløbets anden del enten er i uddannelsesaftale,
skolepraktik eller er aktivt praktikpladssøgende. Elever,
som tre måneder efter færdiggørelsen af
grundforløbets anden del hverken er i uddannelsesaftale,
skolepraktik eller er aktivt praktikpladssøgende,
indgår således ikke i opgørelsen.
Andelen af elever i skolepraktik på den enkelte
fordelsuddannelse i bonusåret vil beregningsteknisk blive
opgjort på samme måde som uddannelsesaftaler gør
i begrebet praktikårselev. En praktikårselev er en
beregnet måleenhed for tid i uddannelsesaftaler i
løbet af et kalenderår, jf. ovenfor. På samme
måde vil andelen af elever i skolepraktik således blive
opgjort ved at se på antallet af dage i et kalenderår,
som eleverne er i skolepraktik.
Andelen af elever i skolepraktik på den enkelte
fordelsuddannelse i bonusåret må efter forslaget ikke
overstige 15 pct. af det samlede omfang af virksomhedspraktik og
skolepraktik for samtlige elever på den enkelte
fordelsuddannelse i bonusåret. Ved opgørelsen af
omfanget af virksomhedspraktik og skolepraktik for samtlige elever
på fordelsuddannelsen i bonusåret, vil der kun
indgå data for virksomhedspraktik og skolepraktik afviklet
fra den 1. januar til den 31. december i bonusåret.
Det foreslås, at bonus pr. praktikårselev beregnes
forholdsmæssigt af en pulje på 20 mio. kr., som
divideres med det samlede antal bonusudløsende
praktikårselever i bonusåret. Bonus kan efter forslaget
maksimalt udgøre 5.000 kr. Forslaget indebærer, at
såfremt udgifterne overstiger den afsatte pulje, vil der ske
en forholdsmæssig reduktion af bonusbeløbet til den
enkelte arbejdsgiver.
Det foreslås endvidere, at bestyrelsen for
undervisningsministeren kan godkende, at uddannelsesaftaler inden
for uddannelser sidestillet med erhvervsuddannelser, jf. § 4,
stk. 1, i lov om arbejdsgivernes uddannelsesbidrag indgår i
bonusordningen.
De uddannelser, der for tiden er sidestillede uddannelser er
erhvervsfiskeruddannelsen, farmakonomuddannelsen og
lokomotivføreruddannelsen.
Det foreslås i den forbindelse, at farmakonomuddannelsen
ikke vil være omfattet af ordningen, idet uddannelsen
allerede i dag har et dimensionerings- og incitamentssystem i kraft
af bruttoavanceaftalen mellem Apotekerforeningen og Sundheds- og
Ældreministeriet. Inddragelse af farmakonomuddannelsen i det
praktikpladsafhængige AUB-bidrag ville således
medføre overlappende incitamentsstyring.
Det foreslås endvidere, at bestyrelsen i givet fald
fastsætter betingelserne for bonus.
Det bemærkes, at der ikke stilles krav om, at
arbejdsgiverne indgiver formel ansøgning til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag om udbetaling af fordelsbonus. Dette skyldes, at
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag har eller får adgang,
herunder fra skolernes elevadministrative systemer, til alle
relevante oplysninger til afgørelse af, om og i givet fald
med hvilket beløb en arbejdsgiver skal have
fordelsbonus.
Endelig foreslås det, at
bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag bemyndiges til at
kunne fastsætte nærmere regler om bonussens beregning,
dens udbetaling, efterregulering, modregning og tilbagebetaling
samt om administration af ordningen i øvrigt.
Administrationen vil blive tilrettelagt ud fra hensynet til dels at
påføre arbejdsgiverne mindst mulig administration,
dels at sikre rimelige kontrolmuligheder for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag med udbetalingernes rigtighed.
2.1.1.2.5. Praktikbonus
Det følger af trepartsaftalen, at der skal etableres
klare økonomiske incitamenter for virksomhederne til at
etablere flere praktikpladser. Et af disse incitamenter - sammen
med fordelsbonussen, jf. umiddelbart ovenfor - er en bonusordning
for de arbejdsgivere, der opfylder måluddannelsesratioen,
samt forbedrer antallet af elever med uddannelsesaftale i
virksomheden i forhold til de tre foregående år.
Det foreslås, at Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag yder
bonus til arbejdsgivere pr. praktikårselev med
uddannelsesaftale inden for uddannelser oprettet i medfør af
lov om erhvervsuddannelser samt uddannelser sidestillet hermed af
bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, i det omfang de
er godkendt af undervisningsministeren til at indgå i det
praktikpladsafhængige AUB-bidrag. De uddannelser, der for
tiden er sidestillede uddannelser er erhvervsfiskeruddannelsen,
farmakonomuddannelsen og lokomotivføreruddannelsen. Af de
grunde, der er omtalt i afsnit 2.1.1.2.4, foreslås det i den
forbindelse, at famakonomuddannelsen ikke vil være omfattet
af ordningen. Der vil med henvisningen til lovens § 2 alene
kunne ydes bonus til arbejdsgivere omfattet af loven.
Det foreslås nærmere bestemt, at bonus ydes for
merbeskæftigelse målt i praktikårselever, som den
pågældende arbejdsgiver har haft i bonusåret i
perioden fra den 1. januar til og med den 31. december, der
overstiger arbejdsgiverens måluddannelsesratio. For
måluddannelsesratioen henvises til forslagets § 1, nr.
20. Til brug for beregning af det bonusudløsende antal
praktikårselever skal måluddannelsesratioen omregnes
til praktikårselever ved at multiplicere ratioen med antallet
af erhvervsuddannede årsværk vægtet med deres
modelparameter, jf. det foreslåede § 21 a, stk. 6, i lov
om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. De realiserede
praktikårselever vil også skulle vægtes med deres
modelparameter.
Det foreslås, at det er en betingelse for retten til
bonus, at arbejdsgiveren har en måluddannelsesratio. Hvis
arbejdsgiveren endnu ikke har en måluddannelsesratio, kan
arbejdsgiveren således ikke få praktikbonus.
Det foreslås, at det endvidere er en betingelse for retten
til bonus, at arbejdsgiveren i bonusåret har haft
merbeskæftigelse målt i praktikårselever i
perioden fra den 1. januar til og med den 31. december, der
overstiger gennemsnittet af den pågældende
arbejdsgivers samlede antal praktikårselever i de
foregående tre år. Med merbeskæftigelse
forstås således, at den pågældende
arbejdsgiver fx i 2019 ansætter flere elever, målt som
praktikårselever, sammenlignet med den pågældende
arbejdsgivers gennemsnitlige antal praktikårselever i
perioden 2016-2018.
Det foreslås i den forbindelse, at gennemsnittet for en
arbejdsgiver, der har oprettet sin virksomhed i et af de tre
foregående år, udregnes som en forholdsmæssig del
af det antal praktikårselever, som arbejdsgiveren har haft i
de år, hvor virksomheden har eksisteret. Det er hensigten, at
det vil være virksomhedens CVR-nummer, der vil blive anvendt
i forbindelse med udregningen af det nævnte gennemsnit. Denne
afgrænsningsregel sikrer, at virksomheder, der centraliserer
deres elevordninger, ikke rammes skævt.
Det foreslås, at bonus maksimalt kan udgøre 15.000
kr. pr. praktikårselev. Bonus vil skulle udbetales året
efter bonusåret.
Der lægges med til begrebet praktikårselev op til,
at dette også i denne henseende svarer til en elev i en
uddannelsesaftale af et kalenderårs varighed.
Praktikårselev er et begreb, som foreslås anvendt til
at beskrive uddannelsesaftalernes volumen. Begrebet blev
indført ved § 1, nr. 2, i lov nr. 1747 af 27. december
2016, og finder allerede anvendelse i relation til den
midlertidige, statslige praktikbonus i lovens § 15 f.
Det indebærer, at praktikårselever vil blive opgjort
ved at se på antallet af dage i et kalenderår, som en
uddannelsesaftales varighed dækker, dvs. er i kraft, herunder
også omfattede skoleperioder.
Det indebærer samtidig, at uddannelsesaftaler i henhold
til § 66 f, stk. 1, og § 66 r, stk. 3, i lov om
erhvervsuddannelser ikke indgår i beregningen af
praktikårselever, dvs. at disse uddannelsesaftaler ikke vil
kunne udløse bonus. Det følger af § 66 f, stk.
1, i lov om erhvervsuddannelser, at en skolepraktikelevs
praktikuddannelse i en virksomhed, jf. lovens § 66 d, stk. 2,
finder sted på grundlag af en uddannelsesaftale mellem
virksomheden og eleven om en delvis praktikuddannelse, hvis eleven
skal deltage i virksomhedens produktion m.v. Af § 66 r, stk.
3, i lov om erhvervsuddannelser følger, at for en elev i
produktionsskolebaseret erhvervsuddannelse finder eventuel
praktikuddannelse i en virksomhed i uddannelsens hovedforløb
sted på grundlag af en uddannelsesaftale mellem virksomheden
og eleven om en delvis praktikuddannelse, hvis eleven skal deltage
i virksomhedens produktion m.v. Baggrunden for forslaget er, at
bonusordningen ikke skal understøtte aktivitet i
skolepraktik.
Datagrundlaget for opgørelsen er de registreringer i
skolernes elevadministrative systemer, der også danner
grundlag for udarbejdelse af praktikpladsstatistikker.
Endelig indebærer denne afgrænsning af begrebet
praktikårselever, at alene kalenderdage i bonusåret
indgår i beregningen af praktikårselever, der kan
udløse bonus. Bonusåret er efter forslaget perioden
fra den 1. januar til og med den 31. december i det
kalenderår, hvor der optjenes bonus.
Det foreslås, at bonus pr. praktikårselev beregnes
forholdsmæssigt af en pulje på 20 mio. kr., som
divideres med det samlede antal bonusudløsende
praktikårselever i bonusåret. Bonus kan efter forslaget
maksimalt udgøre 15.000 kr. Forslaget indebærer, at
såfremt udgifterne overstiger den afsatte pulje, vil der ske
en forholdsmæssig reduktion af bonusbeløbet til den
enkelte arbejdsgiver.
Det bemærkes, at der ikke stilles krav om, at
arbejdsgiverne indgiver formel ansøgning til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag om udbetaling af fordelsbonus. Dette skyldes, at
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag har eller får adgang,
herunder fra skolernes elevadministrative systemer, til alle
relevante oplysninger til afgørelse af, om og i givet fald
med hvilket beløb en arbejdsgiver skal have
fordelsbonus.
Endelig foreslås det, at
bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag bemyndiges til at
kunne fastsætte nærmere regler om gennemsnittets
beregning, bonussens beregning, bonussens udbetaling,
efterregulering, modregning og tilbagebetaling samt om
administration af ordningen i øvrigt. Administrationen vil
blive tilrettelagt ud fra hensynet til dels at påføre
arbejdsgiverne mindst mulig administration, dels at sikre rimelige
kontrolmuligheder for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag med
udbetalingernes rigtighed.
2.1.1.2.6. Over- og underskudsdeling
Det fremgår af trepartsaftalen, at hvis virksomhedernes
årlige indbetalinger til det praktikpladsafhængige
AUB-bidrag (merbidragene) overstiger de samlede årlige
udbetalinger, skal overskuddet føres tilbage til
virksomhederne. Mekanismen skal sikre, at virksomhederne under
ét ikke pålægges ekstra økonomiske
byrder. Tilbageførslen af merindbetalingerne vil skulle ske
inden for hver sektor (privat, statslig, kommunal og regional).
Der kan imidlertid også være tilfælde, hvor
udgifter overstiger indbetalinger. I disse tilfælde vil
udgifterne således efter det aftalte skulle dækkes ved
opkrævning af en ekstra indbetaling. En sådan
opkrævning af et finansieringsbehov vil også skulle ske
inden for hver sektor.
2.1.1.2.7. Fordelsuddannelser
Det følger af trepartsaftalens pkt. 38, at
Undervisningsministeriet nedsætter en teknisk arbejdsgruppe,
der inden for rammerne af trepartsaftalen skal fremlægge et
forslag til grundlaget for den fremtidige model for blandt andet
udpegning af en årlig positivliste over forventede
fordelsuddannelser. Den tekniske arbejdsgruppe færdiggjorde
sit arbejde ultimo november 2016 og har i overensstemmelse med
trepartsaftalen fremlagt et sådant forslag.
Det fremgår af den tekniske arbejdsgruppes forslag, at der
er taget udgangspunkt i trepartsaftalens forudsætning om, at
både den fremtidige dimensionering af erhvervsuddannelser,
jf. herved lovforslagets § 2, nr. 2, og den fremtidige
udvælgelse af fordelsuddannelser skal afspejle de forventede
fremtidige behov inden for forskellige fagområder.
Arbejdsgruppen har på den baggrund lagt op til en samlet
model, hvor den samme beregnede parameter for forholdet mellem
efterspørgslen og udbuddet efter faglært arbejdskraft
indgår i grundlaget for både udpegning af
fordelsuddannelser og i forhold til dimensionering af
erhvervsuddannelser. Arbejdsgruppen har således
foreslået, at positivlisten over fordelsuddannelser bygger
på værdierne i den omtalte beregnede
modelparameter.
En nærmere beskrivelse af den tekniske arbejdsgruppes
samlede model, herunder den beregnede modelparameter for forholdet
mellem efterspørgslen og udbuddet efter faglært
arbejdskraft, fremgår af bemærkningerne til
lovforslagets § 2, nr. 2, om fremtidig dimensionering af
erhvervsuddannelser.
Det foreslås på denne baggrund at indføre en
ny § 15 i i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag. Efter det foreslåede vil
undervisningsministeren skulle godkende, hvilke uddannelser
oprettet i medfør af lov om erhvervsuddannelser samt
uddannelser sidestillet hermed af bestyrelsen for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, i det omfang de af undervisningsministeren er
godkendt til at indgå i det praktikpladsafhængige
AUB-bidrag, der i det kommende kalenderår er
fordelsuddannelser. De uddannelser, der for tiden er sidestillede
uddannelser er erhvervsfiskeruddannelsen, farmakonomuddannelsen og
lokomotivføreruddannelsen. Af de grunde, der er omtalt i
afsnit 2.1.1.2.4, foreslås det i den forbindelse, at
farmakonomuddannelsen ikke vil være omfattet af
ordningen.
Det foreslås, at undervisningsministeren foretager
godkendelser af fordelsuddannelser på baggrund af
ansøgninger fra arbejdsgivernes brancheorganisationer samt
på baggrund af forholdet mellem efterspørgslen og
udbuddet efter faglært arbejdskraft.
Det foreslås endvidere, at godkendte fordelsuddannelser
forbliver fordelsuddannelser, så længe de opfylder
betingelserne i det foreslåede § 15 g, stk. 4, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, eller indtil uddannelsen efter
høring af arbejdsgivernes brancheorganisationer
ophører med at være fordelsuddannelse det
førstkommende kalenderår. Det forudsættes i den
forbindelse, at Undervisningsministeriet hvert år
iværksætter en høring af de relevante
brancheorganisationer.
Det foreslås, at undervisningsministeren årligt
offentliggør en revideret liste over godkendte
fordelsuddannelser på Undervisningsministeriets hjemmeside,
dvs. de uddannelser, som potentielt vil kunne udløse
fordelsbonus. Det bemærkes i den forbindelse, at dette i
overensstemmelse med trepartsaftalen indebærer, at den
omtalte liste over fordelsuddannelser for det kommende
bonusår alene vil være indikativ for virksomhedernes
eventuelle beslutning om at oprette praktikpladser inden for disse
uddannelser. Listen fastlægger således alene, hvilke
uddannelser, der potentielt vil kunne udløse bonus, men
giver således ikke sikkerhed herfor, da dette først
opgøres i året efter bonusåret. Der henvises i
den henseende til de kriterier, der efter forslaget vil skulle
være opfyldt for, at bonus udløses, jf. den
foreslåede § 15 g ovenfor.
I relation til den beregnede parameter for forholdet mellem
efterspørgslen og udbuddet efter faglært arbejdskraft,
jf. det foreslåede § 15 i, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag forventes det i overensstemmelse
med den tekniske arbejdsgruppes anbefaling konkret fastsat, at
uddannelser med en parameter på 1,0 og derover vil komme
på positivlisten. Som bemærket af den tekniske
arbejdsgruppe vil der dermed være sammenhæng til det
foreslåede vedrørende dimensionering af
erhvervsuddannelser, jf. lovforslagets § 2, nr. 2, hvor der
lægges op til, at dimensionering af erhvervsuddannelser ikke
vil kunne ske for uddannelser med en beregnet parameter på
1,0 og derover. Det er således et kendetegn ved
fordelsuddannelser, at der er frit optag hertil. Uddannelser med
adgangsbegrænsning (dimensionering) kan derfor ikke komme
på positivlisten til at være fordelsuddannelser.
2.1.1.2.8. Øvrige elementer i relation til et
praktikpladsafhængigt AUB-bidrag
Der lægges som led i Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
praktiske håndtering af opgaven med implementering og
fremtidige administration af det praktikpladsafhængige
AUB-bidrag endelig op til at justere en række bestemmelser i
lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i relation til
finansieringsomkostninger, opkrævning af bidrag, indsamling
og håndtering af data i beregnings- og kontroløjemed
samt rentespørgsmål.
Med hensyn til dataelementet bemærkes, at der med
lovforslaget lægges op til at etablere et dataregister
vedrørende uddannelsesoplysninger i regi af Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag. Det er hensigten, at registerets grunddata
vedrørende uddannelsesoplysninger skal leveres fra Danmarks
Statistiks register over personers højeste fuldførte
uddannelse. Et særskilt register i Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag vil bidrage til yderligere forbedring af
datagrundlaget ved at indsamle information om uddannelsesbaggrund
for personer, hvis uddannelsesniveau er uoplyst hos Danmarks
Statistik, ligesom et sådant register vil muliggøre
løbende korrektion af eventuelle fejl.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 1, nr.
14-23, og bemærkningerne hertil.
2.1.2. Arbejdsgivernes overtagelse af udgifter til
skolepraktik
2.1.2.1. Gældende ret
Efter gældende ret dækker staten driftsudgifterne
til skolepraktik, mens Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i
medfør af § 12 d i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag dækker udgifter til skolepraktikydelse til
elever i skolepraktik, jf. § 66 k, stk. 1, i lov om
erhvervsuddannelser, herunder administrationsudgifter.
Det bidrag, som arbejdsgivere betaler til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag efter lovens § 18, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag medgår bl.a. til
dækningen af udgifter i medfør af lovens § 12 d
om skolepraktikydelse, herunder administrationsudgifter. I 2017
udgør bidraget 2.382 kr. pr. fuldtidsbeskæftiget i
2017-pris og -lønniveau. Herefter udgør bidraget
2.312 kr. årligt pr. fuldtidsbeskæftiget i 2017-pris-
og -lønniveau. Bidraget reguleres på finansloven for
pris- og lønudviklingen med 2 pct. tillagt den i § 3 i
lov om en satsreguleringsprocent nævnte tilpasningsprocent.
Beløbet afrundes til nærmeste hele
kronebeløb.
2.1.2.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Det fremgår af trepartsaftalens punkt 47, at
arbejdsgiverne for at understøtte
vekseluddannelsesprincippet og virksomhedernes incitament til at
oprette praktikpladser skal overtage det fremadrettede
finansieringsansvar for driftsudgifterne til skolepraktik på
marginen i forhold til udgifterne i 2016.
Det foreslås, at der indsættes et nyt stk. 2, i
§ 12 d, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag hvorefter
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag dækker den del af statens
driftsudgifter til skolepraktik, der årligt overstiger
udgiftsniveauet herfor i 2016.
Forslaget indebærer, at bidraget efter § 18, stk. 1,
i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag tillige vil skulle
dække den del af statens driftsudgifter til skolepraktik, der
årligt overstiger udgiftsniveauet herfor i 2016. Dette
udgiftsniveau foreslås opregnet årligt med det
generelle pris- og lønindeks.
Der sker ikke med lovforslaget en ændring af
størrelsen på bidraget efter § 18, stk. 1, i lov
om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 1, nr. 7
og 8, og bemærkningerne hertil.
2.1.3. Statsligt tilskud til institutioner for formidling
af uddannelsesaftaler
2.1.3.1. Gældende ret
Det følger af § 12 c, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, at staten yder tilskud til
institutioner for erhvervsrettet uddannelse og andre skoler og
institutioner til praktikpladsopsøgning og vejledning af
elever om praktik og beskæftigelsesmuligheder. Der ydes et
tilskud pr. elev, der indgår uddannelsesaftale inden for lov
om erhvervsuddannelser, herunder kombinationsaftale, eller som
kommer i praktik i udlandet, jf. § 31, stk. 4, i lov om
erhvervsuddannelser. Tilskuddets størrelse fastsættes
på de årlige finanslove.
Tilskuddets størrelse er fastsat i tekstanmærkning
102 ad finanslovskonto § 20.31.11, af hvis stk. 2
følger, at tilskud efter § 12 c, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag ydes fra 2007 på grundlag
af et årligt måltal for antal registrerede
uddannelsesaftaler pr. tilskudsmodtagende institution, jf. dog stk.
3 og 4. Tilskud ydes for uddannelsesaftaler, som er registreret i
systemet Easy-P senest den 31. december året efter, at
uddannelsesaftalen er indgået. Måltallet for den
enkelte institution i tilskudsåret beregnes som en procent af
antal tilskudsudløsende aftaler det sidste kalenderår,
jf. dog stk. 3 og 4. Måltallet udgør i 2017 90 pct. af
antal tilskudsudløsende uddannelsesaftaler for institutionen
i 2016. Nygodkendte institutioner vil ikke være omfattet af
præmieringsordningen, før der foreligger et
måltal for institutionen. Indtil da modtager institutionerne
grundsatsen på 7.210 kr. pr. uddannelsesaftale. For 2017
udgør taksten pr. registreret uddannelsesaftale
følgende beløb pr. uddannelsesaftale; 7.210 kr. for
uddannelsesaftaler til og med måltallet, og 14.410 kr. for
uddannelsesaftaler over måltallet. .
Det følger videre af tekstanmærkningens stk. 3, at
såfremt en erhvervsuddannelse overgår til en anden
uddannelseskategori, f.eks. til en mellemlang videregående
uddannelse, medtages uddannelsesaftaler for den oprindelige
erhvervsuddannelse for institutionen ikke i grundlaget for
beregningen af institutionens måltal.
I stk. 4 er det fastslået, at til institutioner, der
samarbejder om praktikpladsopsøgning og vejledning af elever
om praktik- og beskæftigelsesmuligheder samt om registrering
af uddannelsesaftaler, ydes tilskud efter stk. 2 dog på
grundlag af et fælles måltal for de uddannelser, der er
omfattet af samarbejdsaftalen, og tilskuddet udbetales til den
institution, som mest sandsynligt har udført det
opsøgende arbejde forud for den enkelte aftale.
Det følger af § 12 c, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, at der dog hverken ydes tilskud
for elever inden for social- og sundhedsuddannelsesområdet
eller tilskud for uddannelsesaftaler i henhold til § 66 f i
lov om erhvervsuddannelser, dvs. uddannelsesaftale mellem en
arbejdsgiver og en skolepraktikelev om en delvis praktikuddannelse,
hvis eleven skal deltage i virksomhedens produktion. Retten til
tilskud efter § 12 c i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag bortfalder, hvis uddannelsesaftalen eller
praktikken i udlandet ikke får en varighed på mindst 3
måneder.
Det følger af § 12 c, stk. 2, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag at bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag administrerer ordningen og
fastsætter nærmere regler om udbetalingen.
Bemyndigelsen er anvendt til udstedelse af bekendtgørelse
nr. 126 af 21. februar 2011 om tilskud til institutioner for
erhvervsrettet uddannelse og andre skoler og institutioner til
praktikpladsopsøgning og vejledning af elever med senere
ændringer. Samme § 12 c, stk. 2, fastslår, at
undervisningsministeren kan fastsætte nærmere regler om
institutionernes regnskabsaflæggelse og revision.
Bemyndigelsen er anvendt til udstedelse af kapitel 6 i
bekendtgørelse nr. 1257 af 1. november 2013 om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag med senere ændringer.
Undervisningsministeren udbetaler efter § 12 c, stk. 3, i
lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag et foreløbigt
beløb til dækning af udgiften til tilskuddet og
administrationsudgifter til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Beløbet udbetales kvartalsvis forud. Der gennemføres
en efterfølgende regulering efter årets
afslutning.
Bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag udarbejder et
særligt regnskab for udbetalinger i løbet af
året, jf. lovens § 24, og regnskabet revideres efter
bestemmelserne i § 25, jf. § 12 c, stk. 4, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Efter gældende ret er der ikke etableret en ordning,
hvorefter staten yder tilskud til institutioner for formidling af
uddannelsesaftaler med arbejdsgivere, der ikke har haft en
uddannelsesaftale med en elev i de seneste fem år.
2.1.3.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Det fremgår af trepartsaftalens punkt 45, at
erhvervsskolernes tilskyndelse til at hjælpe elever i
virksomhedspraktik skal øges ved, at modellen for tilskud
til formidling af uddannelsesaftaler justeres. For at få det
høje praktikpladstaxametertilskud vil skolerne skulle
opnå en forbedring i antallet af indgåede
uddannelsesaftaler i forhold til det foregående år. Det
følger endvidere af trepartsaftalen, at der desuden vil
skulle etableres en bonusordning til institutioner for formidling
af uddannelsesaftaler med virksomheder, der ikke tidligere har haft
elever. Den nye ordning finansieres inden for rammerne af det
hidtidige tilskud til formidling af uddannelsesaftaler.
Det foreslås med henblik på
førstnævnte, at der foretages en justering af den
gældende § 12 c, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, så det fremgår direkte af
bestemmelsen, at tilskuddet ydes på grundlag af et
årligt måltal for antal registrerede uddannelsesaftaler
pr. tilskudsmodtagende institution, og at måltallet for den
enkelte institution beregnes som en procentdel af antallet af
tilskudsudløsende uddannelsesaftaler i det seneste
kalenderår. Det foreslås endvidere, at det angives
direkte i bestemmelsen, at procentdelen fastsættes til 100
pct., og at tilskuddet kan forhøjes, når institutionen
har opfyldt det på finansloven fastsatte årlige
måltal.
Det foreslås samtidig, at der indsættes et nyt stk.
2 i § 12 c, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag,
hvorefter staten vil skulle yde tilskud til institutioner for
erhvervsrettet uddannelse og andre skoler og institutioner for
formidling af uddannelsesaftaler med arbejdsgivere, der ikke har
haft en uddannelsesaftale med en elev i de seneste fem
år.
Det foreslås, at der i denne ordning vil skulle ydes
tilskud pr. elev, der indgår uddannelsesaftale inden for lov
om erhvervsuddannelser, herunder kombinationsaftale. Det
foreslås videre, at der lige som i stk. 1, dog ikke ydes
tilskud for uddannelsesaftaler i henhold til § 66 f i lov om
erhvervsuddannelser eller tilskud for elever inden for social- og
sundhedsuddannelsesområdet. Tilskuddets størrelse vil
efter forslaget skulle fastsættes på de årlige
finanslove, og retten til tilskud vil bortfalde, hvis
uddannelsesaftalen ikke får en varighed på mindst 3
måneder.
Det foreslås, at bestyrelsen for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag administrerer ordningen og fastsætter
nærmere regler om udbetalingen.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 1, nr.
3-6, og bemærkningerne hertil.
2.1.4. Udvidelse af kontrolmuligheder for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag
2.1.4.1. Gældende ret
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag administrerer refusions- og
tilskudsordninger i medfør af lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, og Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag har pligt
til løbende at sikre, at udbetalingerne sker på et
korrekt grundlag. En af måderne at understøtte dette
på er ved registersamkøring af data. Den
gældende bestemmelse i § 26 a i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag indeholder i dag adgang til, at Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan samkøre og registersamkøre til
brug for kontrol med oplysninger i indkomstregistret, jf. § 7
i lov om et indkomstregister, jf. lovbekendtgørelse nr. 49
af 12. januar 2015.
Herudover har Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i dag mulighed
for alene i enkeltsager at kontrollere, om en arbejdsgiver eller en
elev modtager en ydelse fra Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
samtidig med, at arbejdsgiveren eller eleven modtager en ydelse fra
en tredjepart, hvilket kan indebære, at arbejdsgiveren eller
eleven mister retten til ydelsen fra Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Ved lov nr. 523 af 29. april 2015 om ændring af lov om
Udbetaling Danmark og forskellige andre love (Overførsel af
myndighedsområder til Udbetaling Danmark og indførelse
af beføjelser til, at Udbetaling Danmark kan foretage
registersamkøringer på bl.a. kommunale
ydelsesområder m.v.) blev § 12 c, stk. 5, i lov om
Udbetaling Danmark indført, hvorefter Udbetaling Danmark
efter aftale med Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan indhente og
samkøre oplysninger efter § 26 a i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til brug for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrags administration af lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Af bemærkningerne til § 12 c, stk. 5, i lov om
Udbetaling Danmark, jf. Folketingstidende 2014-15, A, L 148 som
fremsat den 25. februar 2015, fremgår, at Udbetaling Danmark
efter aftale med Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan indhente og
samkøre oplysninger som efter § 26 a i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til brug for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrags administration af lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag. Det fremgår videre, at det kan aftales, at
Udbetaling Danmark skal indhente oplysninger og foretage
registersamkøringer efter de nævnte bestemmelser i lov
om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Aftalen om
myndighedsoverdragelse skal indgås mellem Udbetaling Danmark
og Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Med overladelsen af
myndighedsansvaret overtager Udbetaling Danmark som udgangspunkt
også dataansvaret for registersamkøringerne.
Det følger også af bemærkningerne til §
12 c i lov om Udbetaling Danmark, at Udbetaling Danmark alene kan
indhente og samkøre oplysninger til de lovområder, der
fremgår af de nævnte særlove (her lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag). Der er således ikke med
§ 12 c i lov om Udbetaling Danmark tilsigtet en udvidelse af
karakteren af de oplysninger, der kan samkøres oplysninger
om. Der henvises i øvrigt til bemærkninger til §
26 a i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf.
Folketingstidende 2005-06, Tillæg A, sp. 3545 (L 120 forslag
til lov om ændring af forskellige love
(Konsekvensændringer som følge af lov om et
indkomstregister), som fremsat den 11. januar 2006). De enkelte
myndigheder og ordninger nævnt i § 12 c i lov om
Udbetaling Danmark kan alene foretage registersamkøringer ud
fra de data, der er nødvendige for at løse den
opgave, som der indgås aftale med Udbetaling Danmark om.
§ 12 d, stk. 1, i lov om Udbetaling Danmark blev også
indført ved lov nr. 523 af 29. april 2015. Heraf
følger, at som følge af § 12 c, stk. 5,
hvorefter Udbetaling Danmark kan foretage
registersamkøringer, kan Udbetaling Danmark uden samtykke
fra borgeren eller arbejdsgiveren få nødvendige
oplysninger om ansøgere og modtagere af kontante ydelser og
økonomiske tilskud m.v. om hvem der skal samkøres
oplysninger. Bestemmelsen er begrænset til, at der kun kan
stilles oplysninger til rådighed for Udbetaling Danmark, der
er nødvendige for, at Udbetaling Danmark kan identificere
ydelsesmodtagere og de kriterier m.v., der skal indgå i
samkøringen.
Det følger af bemærkningerne til 12 d i lov om
Udbetaling Danmark, at som følge af, at Udbetaling Danmark
skal kunne foretage registersamkøringer efter lovens §
12 c, vil det være nødvendigt, at Udbetaling Danmark
kan få nødvendige oplysninger om ansøgere og
modtagere af kontante ydelser og økonomiske tilskud m.v. om
hvem, der skal samkøres oplysninger.
Af bemærkningerne til § 12 d, stk. 1, i lov om
Udbetaling Danmark følger, at Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, uden samtykke fra borgeren eller arbejdsgiveren,
kan stille de nødvendige oplysninger vedrørende
ansøgere og modtagere af ydelser efter lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til rådighed for Udbetaling
Danmark. Der kan kun stilles oplysninger til rådighed, der er
nødvendige for, at Udbetaling Danmark kan identificere
ydelsesmodtagere og de kriterier m.v., der skal indgå i
samkøringen. Udbetaling Danmark vil f.eks. ikke kunne
indhente alle sagsakterne og samkøre oplysninger herfra.
Endelig fremgår det af bemærkningerne, at bestemmelsen
udgør en fravigelse af persondatalovens § 8, stk.
3.
Kompetencen til at udføre den egentlige
registersamkøring er således overladt til Udbetaling
Danmark ved lov dog efter aftale med Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
2.1.4.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Retten til en række af de ydelser, som Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrags udbetaler, er i varierende omfang betinget af,
at eleven eller arbejdsgiveren ikke har modtaget ydelser fra
tredjepart (fx sygedagpengerefusion, kontanthjælp eller
løntilskud) i samme periode, som der er modtaget ydelser fra
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Formålet med forslaget er at effektivisere og optimere
kontrollen af udbetaling af refusions- og tilskudsordninger i
forbindelse med administrationen af Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag og dermed hjælpe til med at reducere
risikoen for fejludbetalinger til arbejdsgivere og elever.
Forslaget er med til at skabe større sikkerhed for, at de af
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrags opkrævede midler anvendes
til formålene i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Udbetaling Danmark har siden etableringen af myndigheden og med
indførelsen af tilsvarende hjemler som i § 12 c, stk.
5, og § 12 d i lov om Udbetaling Danmark, opbygget erfaring
med at registersamkøre oplysninger i kontroløjemed og
udstille datalister indenfor de områder, som Udbetaling
Danmark administrerer samt på de områder, som
kommunerne administrerer. I arbejdet med at anvende hjemlerne i
§ 12 c, stk. 5, og § 12 d i lov om Udbetaling Danmark om
registersamkøring i kontroløjemed i forbindelse med
administration af lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag blev det
klart, at der alene i den gældende § 26 a i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er hjemmel til for Udbetaling
Danmark at registersamkøre i kontroløjemed for
så vidt angår oplysninger indhentet i
indkomstregistret.
Forslaget til bestemmelsen indebærer, at Udbetaling
Danmark for eksempel kan udsøge en liste over arbejdsgivere,
der modtager lønrefusion for elever, men hvor oplysninger
fra andre offentlige myndigheder indikerer, at den
pågældende arbejdsgiver modtager økonomisk
tilskud for samme elever i samme periode i henhold til anden
lovgivning eksempelvis i form af løntilskud.
Forslaget vil ligeledes betyde, at Udbetaling Danmark fx vil
kunne foretage en registersamkøring med oplysninger fra de
enkelte uddannelsesinstitutioner for at kontrollere, at
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag ikke udbetaler
løngodtgørelse til en elev, der allerede får
ydelser fra den pågældende uddannelsesinstitution.
Forslaget er derfor nødvendigt for at kunne udnytte den
allerede etablerede hjemmel i § 12 c, stk. 5, og § 12 d i
lov om Udbetaling Danmark som tilsigtet, og derfor foreslås
det at udvide den adgang, som Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag har
til i dag at indhente oplysninger i enkeltsager til også at
omfatte adgang til at anvende oplysningerne systematiseret og
indgå i registersamkøringer i
kontroløjemed.
For så vidt angår de persondataretlige overvejelser,
herunder dataansvaret for registersamkøringerne, henvises
der i det hele til bemærkningerne til forslag til lov om
Udbetaling Danmark og forskellige andre love, herunder de ovenfor
nævnte bemærkninger til forslagets § 12 c og
§ 12 d, stk. 1, jf. Folketingstidende 2014-15, A, L 148 som
fremsat den 25. februar 2015.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 1, nr. 20,
og bemærkningerne hertil.
2.1.5. Lønrefusion til voksne elever
2.1.5.1. Gældende ret
Efter § 4, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag ydes der lønrefusion til de i lovens
§ 2 nævnte arbejdsgivere, der i henhold til
uddannelsesaftale har udbetalt løn under skoleophold til
elever under erhvervsuddannelse i overensstemmelse med lovgivningen
for disse uddannelser og til elever under uddannelser, der efter
beslutning truffet af bestyrelsen for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan sidestilles med erhvervsuddannelser.
Det følger af § 4, stk. 2, 1. pkt., i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, at der for elever under
erhvervsuddannelse for voksne, jf. kapitel 7 d i lov om
erhvervsuddannelser, ydes lønrefusion efter bestemmelsens
stk. 1 med en særlig takst for voksne, såfremt
arbejdsgiveren udbetaler voksenløn. Det fremgår
endvidere af bestemmelsens 2. pkt., at der ydes refusion med de
takster, der gælder for elever under 25 år,
såfremt arbejdsgiveren udbetaler almindelig
elevløn.
Kapitel 7 d i lov om erhvervsuddannelser indeholder bestemmelser
om erhvervsuddannelse for voksne (euv), som er uddannelse rettet
mod personer på 25 år og derover med et målrettet
uddannelsesforløb, hvor der opnås kompetence på
erhvervsuddannelsesniveau.
Det følger af § 66 v, stk. 1, i lov om
erhvervsuddannelser (som findes i lovens kapitel 7 d), at elever,
der er fyldt 25 år på tidspunktet for
erhvervsuddannelsens begyndelse, skal gennemføre uddannelsen
som erhvervsuddannelse for voksne.
Derudover følger det af § 4, stk. 4, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, at bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag fastsætter regler om
betingelser for udbetaling af refusionsbeløb samt regler om
helt eller delvist bortfald af lønrefusion, når
arbejdsgiveren samtidig modtager støtte til praktikpladsen i
henhold til anden lovgivning.
Bemyndigelsen i § 4, stk. 4, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag er udmøntet i bekendtgørelse nr.
795 af 22. juni 2015 om udbetaling af lønrefusion m.v. fra
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Det følger af
bekendtgørelsens § 6, stk. 1, at der ydes
lønrefusion med en særlig sats for elever, der er
fyldt 25 år på tidspunktet for erhvervsuddannelsens
begyndelse, jf. kapitel 7 d i lov om erhvervsuddannelser,
såfremt arbejdsgiveren udbetaler voksenløn.
2.1.5.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
I medfør af lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag har
der via de arbejdsgiverfinansierede bidrag i Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, jf. § 18 i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, igennem en årrække været ydet
lønrefusion til arbejdsgivere med elever under
erhvervsuddannelse, herunder bl.a. refusion med en særlig
takst for elever, der ved uddannelsesaftalens påbegyndelse er
fyldt 25 år.
Som et element i "Aftale om Bedre og mere attraktive
erhvervsuddannelser" af 24. februar 2014 mellem den daværende
regering (S og RV) og V, DF, SF, K og LA
(erhvervsuddannelsesreformen) blev der bl.a. oprettet en ny
tilrettelæggelsesmåde af erhvervsuddannelserne for
voksne på 25 år og derover.
Erhvervsuddannelsesreformen blev gennemført med lov nr.
634 af 16. juni 2014 om ændring af lov om
erhvervsuddannelser, lov om vejledning om uddannelse og erhverv
samt pligt til uddannelse, beskæftigelse m.v., lov om
folkeskolen og forskellige andre love (Bedre og mere attraktive
erhvervsuddannelser m.v.)
Som konsekvens af erhvervsuddannelsesreformen blev
erhvervsuddannelse for voksne (euv) etableret med
ændringsloven. Samtidig blev den hidtidige grunduddannelse
for voksne (GVU) nedlagt og bestemmelserne herom ophævet.
Som følge af etableringen af den nye erhvervsuddannelse
for voksne blev også bestemmelserne om lønrefusion i
lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag ændret. Med
ændringsloven blev bestemmelserne om lønrefusion for
elever over 25 år under erhvervsuddannelse for voksne
således samlet i § 4, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, jf. herved beskrivelsen ovenfor under afsnit
2.1.5.1. Ændringen af § 4, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag trådte i kraft den 1.
august 2015.
Ved ændringsloven blev endvidere det nuværende
§ 4, stk. 4, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
ændret. Hvor den i bestemmelsen indeholdte bemyndigelse
før lovændringen gav mulighed for, at bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kunne fastsætte regler om
betingelser for anvendelse af en særlig sats for voksne
elever generelt, blev bemyndigelsen med lovændringen
ændret til, at der kunne fastsættes regler om
betingelser for udbetaling af refusionsbeløb.
Den bemyndigelse i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, som
var gældende inden den omtalte lovændring (det
daværende § 4, stk. 3, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag), var udmøntet i bekendtgørelse nr.
1293 af 3. december 2014 om udbetaling af lønrefusion m.v.
fra Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Det fulgte af denne
bekendtgørelses § 6, stk. 1, at der blev ydet
lønrefusion med en særlig sats for elever, der ved
uddannelsesaftalens påbegyndelse var fyldt 25 år.
Det vurderes, at den nuværende affattelse af
bestemmelserne om lønrefusion i § 4 i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er udtryk for en
uhensigtsmæssig beskrivelse af arbejdsgiveres mulighed for at
opnå lønrefusion for voksne elever, som ikke har
baggrund i hverken erhvervsuddannelsesreformen eller det
lovforslag, som lå til grund for den omtalte
ændringslov, som implementerede reformen.
Indsættelsen af det nuværende § 4, stk. 2, samt
den ændrede ordlyd af bemyndigelsen i det nuværende
§ 4, stk. 4, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag,
herunder den tilknyttede nye bekendtgørelse nr. 795 af 22.
juni 2015 om bl.a. lønrefusion, indebærer
således i sammenhæng med henvisningen til kapitel 7 d
om erhvervsuddannelse for voksne i lov om erhvervsuddannelser, at
bestemmelserne om lønrefusion i § 4 i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i dag samlet set fremstår
således, at der kun kan ydes lønrefusion med den
særlige takst for voksne elever, hvis eleven er under
erhvervsuddannelse for voksne (euv), og er over 25 år ved
erhvervsuddannelsens påbegyndelse.
Det fremgår bl.a. af bemærkningerne til lovforslaget
til den omtalte ændringslov, jf. Folketingstidende 2013-14,
A, L 195 som fremsat den 8. maj 2014, at det var hensigten, at
elever under erhvervsuddannelse for voksne med en uddannelsesaftale
skulle udløse lønrefusion m.v. til arbejdsgivere
efter de hidtil gældende regler herom. Det fremgår
endvidere af bemærkningerne til lovforslaget, at den nye
lønrefusion til elever under erhvervsuddannelse for voksne
skulle administreres af Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag på
samme måde som den gældende lønrefusion m.v.,
samt at størrelsen af arbejdsgivernes bidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag efter § 18, stk. 1 og 2, i
lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag skulle justeres som
følge af udvidelsen med den nye gruppe af elever under
erhvervsuddannelse for voksne samt nedlæggelsen af den
hidtidige grunduddannelse for voksne (GVU).
Det følger heraf, at hensigten med de ændrede
regler om lønrefusion i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag alene var at udvide den elevgruppe, der kunne
udløse lønrefusion til den særlige takst for
voksne, til også at omfatte den nye gruppe af elever under
erhvervsuddannelse for voksne. Det var derimod ikke hensigten at
begrænse den eksisterende mulighed for at yde
lønrefusion med den særlige takst for elever, der ved
uddannelsesaftalens påbegyndelse var fyldt 25 år.
Det foreslås på den anførte baggrund at
ændre § 4, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag med sigte på, at der som hidtil - dvs. ikke
kun for elever under den i 2014 nyindførte
erhvervsuddannelse for voksne - vil kunne ydes lønrefusion
med den særlige takst for voksne til elever, der ved
uddannelsesaftalens påbegyndelse er fyldt 25 år.
Der foreslås endvidere en redaktionel ændring af
terminologien "voksenløn" til "voksenelevløn".
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 1, nr. 1,
og bemærkningerne hertil.
2.2. Ændring af lov om
erhvervsuddannelser
2.2.1. Dimensionering af erhvervsuddannelser
2.2.1.1 Gældende ret
Efter § 9 i lov om erhvervsuddannelser, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1077 af 8. juli 2016, kan
undervisningsministeren under hensyn til
beskæftigelsesmulighederne efter indstilling fra Rådet
for de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser
fastsætte regler om begrænsning af adgangen til
skoleundervisning inden for de enkelte uddannelser for elever, der
ikke har uddannelsesaftale.
Det følger supplerende af § 35, stk. 1, nr. 8, i lov
om erhvervsuddannelser, at Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelser afgiver indstilling til
undervisningsministeren om regler om adgangsbegrænsning, jf.
lovens § 9.
Den omtalte bemyndigelse i § 9 i lov om erhvervsuddannelser
er udmøntet i § 44 i bekendtgørelse nr. 367 af
19. april 2016 om erhvervsuddannelser.
Det følger af bekendtgørelsens § 44, stk. 1,
at hvis der er etableret adgangsbegrænsning til en
uddannelse, jf. § 9, stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser, er
der kun adgang til 2. del af uddannelsens grundforløb for
elever, der har en uddannelsesaftale.
Det følger dog samtidig af bekendtgørelsens §
44, stk. 2, at undervisningsministeren for uddannelser med
adgangsbegrænsning efter bestemmelsens stk. 1 samt bilag 8
(som indeholder en liste over uddannelser med
adgangsbegrænsning til grundforløbets 2. del), under
hensyntagen til beskæftigelsesforholdene for de uddannede kan
fastsætte, at også elever uden en uddannelsesaftale i
begrænset omfang kan optages på 2. del af en
uddannelses grundforløb (kvotepladser).
Efter bekendtgørelsens § 44, stk. 3, tildeles
skolerne antallet af sådanne kvotepladser til brug for
optagelsen for et kalenderår ad gangen. Er der flere
ansøgere uden uddannelsesaftale end antallet af tildelte
pladser, følger det af bekendtgørelsens § 44,
stk. 4, at den skole, hvor undervisningen skal gennemføres,
ud fra nærmere bestemte kriterier træffer
afgørelse om, hvilke ansøgere der kan påbegynde
grundforløbets 2. del.
Det følger endelig af bekendtgørelsens § 46,
stk. 2, nr. 3, at den lokale undervisningsplan, som er skolens
dokumentation af undervisningen, skal henvise til skolens kriterier
og fremgangsmåde ved optagelse af elever i uddannelser med
adgangsbegrænsning.
2.2.1.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Det fremgår af trepartsaftalens afsnit
"Fordelsuddannelser, mål og dimensionering", at der skal
uddannes flere faglærte, og at de faglærte, der
uddannes, skal have mere erfaring med at arbejde i en virksomhed.
Derudover skal de unge i højere grad vælge de
erhvervsuddannelser, hvor der er behov for flere faglærte, og
som de unge har gode muligheder for at gennemføre. Samtidig
skal erhvervsuddannelserne i henhold til trepartsaftalen
dimensioneres op eller ned på baggrund af kriterier, der
på sigt fastlægges centralt.
Det fremgår endvidere af trepartsaftalen, at grundlaget
for dimensionering i 2018 etableres på baggrund af en
skønsmæssig vurdering ud fra forventet
arbejdsmarkedsefterspørgsel og ledighed kombineret med
overgang fra grundforløb til hovedforløb. Af
trepartsaftalens bilag 4 fremgår i denne henseende eksplicit,
hvilke uddannelser der i 2018 er dimensioneret med kvote eller uden
kvote, samt hvor Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelser særskilt skal høres om
fortsat dimensionering. Som det fremgår nedenfor
foreslås dette dog ikke effektueret.
Herudover blev der med "To-årig dimensioneringsaftale om
offentlige praktikpladser på uddannelserne til social- og
sundhedshjælper, social- og sundhedsassistent samt
pædagogisk assistent" af 31. august 2016 aftalt en
dimensionering på den pædagogiske assistentuddannelse
(PAU) i 2017 og 2018 efter høring af Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser.
Det følger derudover af trepartsaftalens pkt. 38, at
Undervisningsministeriet nedsætter en teknisk arbejdsgruppe,
der inden for rammerne af trepartsaftalen med inddragelse af bl.a.:
1) ledighed 2) beskæftigelsesgrad 3) fremadrettet udbud og
efterspørgsel af arbejdskraft og 4) fremskrivning af
arbejdskraftsbehov m.v. skal fremlægge et forslag til
grundlaget for den fremtidige model for blandt andet
dimensionering. Det fremgår endvidere, at
undervisningsministeren på den baggrund fastlægger
grundlaget for blandt andet dimensionering efter drøftelse
med arbejdsmarkedets parter.
Den ovenfor omtalte tekniske arbejdsgruppe færdiggjorde
sit arbejde ultimo november 2016 og har i overensstemmelse med
trepartsaftalen fremlagt et forslag til den fremtidige model for
dimensionering af erhvervsuddannelser.
Undervisningsministeriet finder, at den tekniske arbejdsgruppes
forslag til en fremtidig dimensioneringsmodel, herunder de
foreslåede kriterier, bør danne det fremtidige
grundlag for fastsættelsen af, hvilke uddannelser der skal
dimensioneres, og fastlæggelsen af kvoter for de enkelte
uddannelser.
Det foreslås på den baggrund, at den eksisterende
bemyndigelse § 9 i lov om erhvervsuddannelser ændres med
sigte på at give undervisningsministeren mulighed for at
gennemføre den specifikke udmøntning af den
foreslåede nye dimensioneringsmodel på
erhvervsuddannelsesområdet, hvilket vil sige den
lovgivningsmæssige implementering af den tekniske
arbejdsgruppes forslag til en fremtidig dimensioneringsmodel.
Som nævnt indeholder trepartsaftalens bilag 4 en eksplicit
angivelse af de uddannelser, der skulle dimensioneres i 2018. Det
fremgår imidlertid af den tekniske arbejdsgruppes forslag, at
kombinationen af den angivne dimensionering i aftalens bilag 4 for
2018 og den foreslåede nye dimensioneringsmodel
indebærer en risiko for, at nogle uddannelser vil have frit
optag i 2017, at de samme uddannelser herefter ville blive
dimensioneret i 2018 for derefter på ny at have frit optag i
2019. For at undgå sådanne uhensigtsmæssigheder i
dimensioneringen har der i den tekniske arbejdsgruppe været
enighed om, at den nye dimensioneringsmodel bør
indføres allerede fra 2018.
Givet at den foreslåede fremtidige model for
dimensionering af erhvervsuddannelser foreligger i god tid inden
2018 samt henset til den omtalte enighed blandt aftaleparterne i
regi af den tekniske arbejdsgruppe, er det
Undervisningsministeriets vurdering, at grundlaget for
dimensionering i 2018 ikke bør etableres ud fra den i
trepartsaftalen forudsatte skønsmæssige vurdering, men
i stedet ud fra den fremtidige model for dimensionering af
erhvervsuddannelser, som er foreslået af den tekniske
arbejdsgruppe.
En nærmere beskrivelse af den tekniske arbejdsgruppes
model fremgår af bemærkningerne til lovforslagets
§ 2, nr. 2.
Det foreslås i den henseende, at § 9 i lov om
erhvervsuddannelser gives en ny affattelse med sigte på at
sikre grundlaget for at implementere den tekniske arbejdsgruppes
forslag til den fremtidige model for dimensionering af
erhvervsuddannelser. Baseret på arbejdsgruppens anbefalinger
foreslås det, at undervisningsministeren træffer
beslutning om begrænsning af adgangen til skoleundervisning
(dimensionering) inden for de enkelte uddannelser.
Det lægges på denne baggrund op til, at
følgende overordnede kriterier vil skulle udgøre
udgangspunktet for beslutning om, hvorvidt uddannelser skal
dimensioneres eller ej: 1) Andelen af uddannelsesaktive elever, som
har indgået en uddannelsesaftale med en virksomhed inden for
tre måneder efter gennemført grundforløb, 2)
ledighedsgraden for færdiguddannede og 3) forholdet mellem
efterspørgslen og udbuddet efter faglært
arbejdskraft.
Det foreslås, at den dimensionering, som er beskrevet i
trepartsaftalens bilag 4, ikke effektueres, men at den tekniske
arbejdsgruppes model for den fremtidige dimensionering af
erhvervsuddannelser finder anvendelse både i relation til
dimensionering for 2018 og for 2019 og frem.
Det tilsigtes ikke med forslaget at ændre
rækkevidden af § 35, stk. 1, nr. 8, i lov om
erhvervsuddannelser. Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelser vil således fortsat skulle afgive
indstilling til undervisningsministeren om beslutning samt regler
om adgangsbegrænsning (dimensionering) af
erhvervsuddannelser.
Som følge af det foreslåede vil der kunne
træffes beslutning om dimensionering således, at kun
elever med en indgået uddannelsesaftale kan optages på
uddannelsen (uddannelser med praktikpladskrav). Efter § 12 b,
stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag ydes der tilskud
til faglige udvalg og lokale uddannelsesudvalg til vejledning om
uddannelsesmuligheder, beskæftigelsesmuligheder og
hjælp til aftaleindgåelse mv. for elever og
praktikvirksomheder i overgangen fra grundforløb til
hovedforløb i erhvervsuddannelserne. For uddannelser med
praktikpladskrav vil det imidlertid ikke være relevant at yde
denne vejledning om uddannelsesmuligheder i overgangen fra
grundforløb til hovedforløb, men derimod før
grundforløbets begyndelse. Der foreslås i denne
henseende en ændring § 12 b, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, der sigter på at tage
højde herfor.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 1, nr. 3,
og § 2, nr. 2, og bemærkningerne hertil.
2.2.2. Krav til erhvervsuddannelseselevers egnethed m.v. -
EMMA-kriterierne
2.2.2.1. Gældende ret
2.2.2.1.1. EMMA-kriterierne
Erhvervsuddannelseselever skal fra afslutningen af uddannelsens
grundforløb og under hele praktikuddannelsen på
praktikcentret (skolepraktikforløbet) opfylde
egnethedsbetingelserne, de såkaldte EMMA-kriterier. Eleven
skal således være Egnet,
Mobil geografisk, Mobil fagligt og Aktivt praktikpladssøgende.
Efter § 66 c, stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser
fastsætter undervisningsministeren nærmere regler om
elevernes egnethed til erhvervsuddannelsen m.v. Det følger
endvidere af bestemmelsen, at reglerne kan indeholde krav til
elevernes faglige og geografiske mobilitet og til deres aktivitet
som praktikpladssøgende. Ministeren kan derudover
fastsætte, at eleverne optages i et register over
praktikpladssøgende, der skal være offentligt
tilgængeligt. Endelig fremgår det af bestemmelsen, at
kravene om egnethed m.v. skal være opfyldt i hele
skolepraktikforløbet.
Det følger af § 35, stk. 1, nr. 23, i lov om
erhvervsuddannelser, at Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelser afgiver indstilling til
undervisningsministeren om regler om egnethed, jf. lovens § 66
c, stk. 1.
Den omtalte bemyndigelse i § 66 c, stk. 1, i lov om
erhvervsuddannelser er udmøntet i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser. Dette er primært sket i dennes kapitel
16 om skolepraktik m.v.
Endvidere er kravene til eleverne om at være egnede,
mobile og aktivt praktikpladssøgende beskrevet i
Undervisningsministeriets generelle vejledning om forvaltning af
skolepraktikordningen - "Håndbog om skolepraktikordningen og
skolepraktikelevers retsstilling"
(Skolepraktikhåndbogen).
EMMA-kriterierne og de administrative forhold knyttet hertil
indebærer i hovedtræk, at en elev, der ønsker
skolepraktik, fra afslutningen af grundforløbet og under
hele skolepraktikforløbet skal opfylde
egnethedsbetingelserne, dvs. være Egnet, Mobil geografisk,
Mobil fagligt og Aktivt praktikpladssøgende. Skolen skal
både under og efter afslutningen af grundforløbet
vejlede eleverne om realismen i deres egnethed for den valgte
uddannelse og om evt. alternative uddannelsesønsker og om
ordningen i øvrigt.
Praktikcentret skal ved optagelse af elever til skolepraktik i
et praktikcenter indgå en skoleaftale med eleven, jf. herom
neden for i afsnit 2.2.2.1.4.
Egnet
Elevens egnethed dokumenteres ved optagelse i skolepraktik
på grundlag af opnået grundforløbsbevis med
adgang til den pågældende uddannelse, jf. § 111,
stk. 1, jf. § 110, stk. 1, i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser.
Efter optagelse i skolepraktik skal skolen løbende
foretage egnethedsvurdering, så længe eleven er optaget
til skolepraktik, jf. § 111, stk. 5, bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser. Denne egnethedsvurdering foretages ud fra
skolens samlede kendskab til elevens resultater sammenholdt med de
krav, uddannelsen efterfølgende vil stille.
Afgørelsen beror på skolens samlede skøn. Det
følger endvidere af bestemmelsen, at skolen i den
løbende egnethedsvurdering skal påse, at eleven
søger ansættelse som elev inden for de uddannelser,
som grundforløbet giver adgang til, og søger
ansættelse hos virksomheder, der har ledige praktikpladser
på en særlig praktikpladsportal, hvor oplysninger om
praktikpladssøgende elever er offentligt tilgængelige,
jf. § 107 samt § 111, stk. 3, nr. 1 og 2, i
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser. Praktikpladsportalen
administreres af Undervisningsministeriet.
I skolens løbende egnethedsvurdering skal indgå, om
eleven får et tilfredsstillende udbytte af skoleundervisning
og praktik, og om elevens samlede adfærd lever op til, hvad
der forventes i forhold til beskæftigelse inden for
uddannelsesområdet, for eksempel elevens evne til at
overholde mødetider og aftaler, jf. § 111, stk. 6, i
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser.
Elever med uddannelsesaftale har en prøvetid på tre
måneder, i hvilken begge parter kan opsige aftalen uden
begrundelse og uden varsel. Skolepraktikelever har ikke en
tilsvarende prøvetid og kan på intet tidspunkt
udmeldes uden begrundelse. Derimod skal skolepraktikelever under
hele skolepraktikforløbet opfylde EMMA-kriterierne og skal
udmeldes af skolepraktik, hvis de ikke længere lever op til
kriterierne.
Geografisk mobil
Dette krav indebærer, at eleven skal opsøge og ikke
må afslå tilbud om en relevant praktikplads,
henholdsvis skolepraktikplads, i hele landet, jf. § 112, stk.
1, 1. pkt., i bekendtgørelse om erhvervsuddannelser. Afviser
en elev et tilbud om en praktikplads, eller søger eleven
ikke tilstrækkelig bredt, skal eleven udmeldes af
skolepraktik.
Hvis en elev er nødt til at flytte for at acceptere en
praktikplads, kan eleven være berettiget til
mobilitetsfremmende ydelser fra Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Skolen skal informere og vejlede eleven om muligheden herfor, jf.
§ 112, stk. 1, 2. pkt., i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser.
Eleven kan undtagelsesvist fritages for det geografiske
mobilitetskrav, hvis eleven kan dokumentere en konkret og
realistisk mulighed for en praktikplads i løbet af kort tid
i den primært ønskede uddannelse, jf. § 112, stk.
2, i bekendtgørelse om erhvervsuddannelser.
Fagligt mobil
Det følger af kravet om faglig mobilitet, at eleven skal
være fleksibel i sit uddannelsesvalg, idet eleven skal
acceptere en praktikplads, henholdsvis skolepraktikplads, inden for
en anden uddannelse end den primært ønskede.
Efter § 111, stk. 2, i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser skal elever, der ønsker optagelse til
skolepraktik og ikke har haft en uddannelsesaftale, således i
forbindelse med grundforløbets påbegyndelse have
angivet mindst tre uddannelsesønsker i den personlige
uddannelsesplan, jf. § 56, stk. 2, 2. pkt.,
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser. Skolen skal
påse dette i forbindelse med den indledende
egnethedsvurdering. Skolen skal endvidere vejlede eleven om, hvilke
uddannelser grundforløbet i øvrigt giver adgang
til.
Som omtalt ovenfor skal skolen som led i den løbende
egnethedsvurdering endvidere påse, at eleven søger
ansættelse som elev inden for de uddannelser, som
grundforløbet giver adgang til, jf. § 111, stk. 3, nr.
1, i bekendtgørelse om erhvervsuddannelser.
Eleven kan undtagelsesvist fritages for det faglige
mobilitetskrav, hvis eleven kan dokumentere en konkret og
realistisk mulighed for en praktikplads i løbet af kort tid
i den primært ønskede uddannelse, jf. § 112, stk.
2, i bekendtgørelse om erhvervsuddannelser.
Aktivt
praktikpladssøgende
Efter § 112 i bekendtgørelse om erhvervsuddannelser
er det som udgangspunkt elevens eget ansvar at finde en
praktikplads, og eleven skal tage passende initiativer i
forbindelse hermed. Eleven skal være tilmeldt som
praktikpladssøgende i skolens elevsystem, og oplysninger
herom overføres til en særlig praktikpladsportal, som
drives af Undervisningsministeriet.
Eleven skal under hele skolepraktikforløbet være
aktiv (synlig) på den særlige praktikpladsportal med en
elevprofil. Det er således efter § 107, stk. 4, i
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser en betingelse for
fortsat registrering på praktikpladsportalen, at eleven
senest ved afslutningen af uddannelens grundforløb
indlægger sin elevprofil i portalen til brug for
virksomhedernes beslutning om, hvorvidt en given ansøger er
en mulig kommende elev i virksomheden.
Skolerne skal hjælpe og bistå eleverne ved
praktikpladssøgning og skal i samarbejde med de faglige
udvalg, de lokale uddannelsesudvalg, kommuner, regionale
arbejdsmarkedsråd og andre relevante samarbejdspartnere
foretage opsøgende arbejde med henblik på
tilvejebringelse af det nødvendige antal praktikpladser.
Ungdommens Uddannelsesvejledning skal inddrages i relevant
omfang. Eleven skal fra afslutningen af grundforløbet
være registreret som praktikpladssøgende i
erhvervsskolernes praktikregistreringssystem (EASY-P).
2.2.2.1.2. Restuddannelsesaftaler
Efter § 66 i i lov om erhvervsuddannelser har både
skoler og elever i skolepraktik pligt til under hele
skolepraktikforløbet at forsøge at finde en
uddannelsesaftale for resten af uddannelsestiden
(restuddannelsesaftale). Varigheden af en restuddannelsesaftale kan
alene omfatte den manglende skoleundervisning og de manglende
praktikperioder, jf. § 48, stk. 5, i lov om
erhvervsuddannelser, hvorfor det ikke er muligt at forlænge
eller afkorte uddannelsestiden i aftalen alene med henvisning til,
at eleven har været i skolepraktik.
Elever, der er registreret som praktikpladssøgende i
henhold til regler udstedt i medfør af § 66 c i lov om
erhvervsuddannelser, har pligt til at modtage en anvist
praktikplads, hvis eleven dermed kan gennemføre sin
uddannelse uden tab af uddannelsestid. Hvis ikke eleven, som er
registreret som praktikpladssøgende, aktivt søger
eller modtager en anvist praktikplads, mister eleven retten til
skolepraktik, og eleven må ophøre i skolepraktik.
Skolepraktikelever, der indgår en restuddannelsesaftale,
har derefter de samme rettigheder, som elever, der har haft en
uddannelsesaftale under hele deres uddannelse, dvs. at eleven
får status af lønmodtager med de medfølgende
rettigheder.
2.2.2.1.3. Skoleaftalen
Ved optagelse af en elev i
skolepraktik indgår det pågældende praktikcenter
en skoleaftale med eleven, jf. § 116 i bekendtgørelse
om erhvervsuddannelser.
Aftalen skal indeholde en
detaljeret plan for elevens uddannelsesforløb,
optagelsesbetingelser, start- og slutdatoer, plan for elevens
praktikpladssøgning samt plan for løbende
opfølgning. Skoleaftalen skal ligeledes indeholde en
beskrivelse af, hvordan eleven opfylder EMMA-kriterierne.
Skoleaftalen skal endvidere indeholde en beskrivelse af elevens
praktikpladssøgning fra grundforløbets afslutning
samt praktikcenterets vejledning og bistand til elever heri.
Den nævnte bestemmelse indebærer, at skolen skal
tage stilling til, hvilke resultater eleven skal opnå, og
hvilke handlinger eleven skal udføre under
praktikuddannelsen og den tilhørende skoleundervisning for
fortsat at kunne modtage praktikuddannelse på praktikcentret.
Skolen kan fx fastsætte, at kravet om faglig mobilitet er
opfyldt, hvis eleven under det aftalte uddannelsesforløb
modtager en konkret tilbudt praktikplads eller skolepraktikplads i
et andet speciale eller en beslægtet uddannelse, som eleven
opfylder adgangsbetingelserne til, og som eleven kan
gennemføre uden tab af uddannelsestid.
Håndhævelsen af EMMA-kriterierne skal tage hensyn
til, hvad der er fastlagt i skoleaftalen om elevens vej gennem
uddannelsen. Dette skal sikre, at de aftaler, som praktikcentret,
eleven og en eller flere praktikvirksomheder har indgået om
elevens uddannelse, også kan opfyldes, jf.
forudsætningerne i § 116 i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser. Der påhviler derfor praktikcentrene en
særlig forpligtelse til i deres indbyrdes samarbejde og
samarbejdet med skoler uden praktikcenter at sikre, at
skoleaftalerne aktiverer alle foreliggende praktikpladsmuligheder
på den geografisk og uddannelsesmæssige mest
hensigtsmæssige måde. Samtidig vil skoleaftalen i
almindelighed indebære, at kravet til elevens faglige
mobilitet fastlægges ved aftalens indgåelse på en
måde, så elevens samlede uddannelsestid ikke imod
elevens ønske forlænges som følge af
uddannelsesskifte.
Det følger i øvrigt af § 46, stk. 2, nr. 2, i
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser at den lokale
undervisningsplan skal indeholde eller henvise til en beskrivelse
af skolens fremgangsmåde ved vurdering af elevers egnethed i
forbindelse med skolepraktik.
Det følger endelig af § 60, stk. 1, i
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser at skolen skal forsyne
eleven med en uddannelsesbog ved påbegyndelsen af
skoleundervisningen. Efter samme bestemmelses stk. 2 skal skolen
sørge for, at uddannelsesbogen endvidere indeholder reglerne
om uddannelsen, herunder reglerne om egnethedskrav
vedrørende skolepraktik.
2.2.2.1.4. Skolernes foranstaltninger, hvis EMMA-kriterierne
ikke opfyldes samt klagemuligheder
Om elevers deltagelse i skoleundervisningen, herunder regler om
procedure ved skolens udelukkelse af elever fra fortsat
skoleundervisning, gælder en række regler, jf. kapitel
11 i bekendtgørelse om erhvervsuddannelser. Der er derimod
ikke fastsat nærmere regler om elevers deltagelse i
skolepraktik eller om proceduren for skolens afgørelse af,
om eleven skal ophøre i skolepraktik. Derfor er det alene
bestemmelserne i lov om erhvervsuddannelser, som regulerer elevens
deltagelse i skolepraktik, hvilket vil sige de regler om praktik i
uddannelserne, som er fastsat i medfør af loven med de
afvigelser, der følger af de særlige regler om
skolepraktik, jf. § 66 g i lov om erhvervsuddannelser. Det
betyder, at eleven har pligt til at deltage og har ret til at
være fraværende i samme omfang, som ville gælde
for en elev med uddannelsesaftale.
I relation til registrering som praktikpladssøgende
følger det dog af § 105, stk. 3, i
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser, at skolen
regelmæssigt og systematisk mindst hver 3. måned ved
brev (kontaktbrev) skal kontakte registrerede
praktikpladssøgende elever med henblik på at
konstatere, om de fortsat er praktikpladssøgende, normalt
med tilbud om vejledning. Det følger endvidere af §
106, stk. 2, nr. 3-5, i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser, at skolen skal oplyse de
praktikpladssøgende elever om, at de vil udgå af
registreringen som søgende, hvis de ikke reagerer på
kontaktbrevet inden for en frist fastsat af skolen, hvis de ikke
reagerer positivt på et rimeligt praktikpladstilbud, eller
hvis de ikke reagerer positivt på en henvendelse fra skolen
om praktikpladsmuligheder, herunder undlader at kontakte de
virksomheder, som skolen henviser til. Det følger endelig af
samme bestemmelses stk. 3, at en skole, som træffer
beslutning om, at en praktikpladssøgende elev skal
udgå af registeret, straks skal give den
pågældende meddelelse herom med oplysning om, at
optagelse i registeret vil ske på ny efter anmodning, hvis
den pågældende igen bliver aktivt
praktikpladssøgende.
I relation til aktiv praktikpladssøgning følger
det af § 66 i, stk. 2, i lov om erhvervsuddannelser, at elever
i skolepraktik har pligt til at modtage en anvist praktikplads,
såfremt eleven kan gennemføre den uddannelse, der er
knyttet til den tilbudte praktikplads uden tab af uddannelsestid.
Det følger endvidere udtrykkeligt af bestemmelsen, at eleven
skal forlade skolepraktik, hvis denne afslår at modtage
pladsen. En tilsvarende regel fremgår af
bekendtgørelsens § 112.
En skolens afgørelse om en elevs ophør med
skolepraktik kan af eleven inden for en frist af en uge, fra
afgørelsen er meddelt eleven, indbringes for det faglige
udvalg, jf. lovens § 66 j, stk. 1. Det faglige udvalg kan
efter bestemmelsen beslutte, at klagerne behandles af det lokale
uddannelsesudvalg. En skoles afgørelse kan af eleven
indbringes for inden for en uge, fra afgørelsen er meddelt
eleven. Om proceduren gælder, at klage sendes til skolen.
Hvis skolen opretholder sin afgørelse, videresender skolen
klagen til det faglige udvalg eller det pågældende
lokale uddannelsesudvalg, jf. stk. 1, ledsaget af en begrundelse.
Det faglige udvalgs afgørelse kan ikke påklages til
anden administrativ myndighed.
Der er imidlertid ikke fastsat nærmere regler om
proceduren for skolers og praktikcentres behandling af sager om
overholdelse af EMMA-kriterier og andre sager om elevers
retsstilling i forbindelse med skolepraktik, ligesom der heller
ikke findes specifikke regler om de faglige udvalgs behandling af
sådanne klagesager.
2.2.2.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Af trepartsaftalens pkt. 49 fremgår, at regeringen og
arbejdsmarkedets parter er enige om at præcisere reglerne for
praktikcentrenes håndhævelse af kravene til eleverne om
at være egnede, mobile og aktivt søgende
(EMMA-kriterierne), så skoler, praktikcentre og elever i
højere grad påtager sig deres del af ansvaret for at
opsøge og formidle henholdsvis ansøge om ledige
praktikpladser gennem en ajourføring af vejledningen om
skolepraktik, så den afspejler praktikcentrenes nye opgaver
og sætter større fokus på en ensartet
fortolkning af EMMA-kriterierne m.v. Samtidig er parterne enige om,
at der skal ske justeringer af dels reglerne om EMMA-kriterierne og
deres forvaltning med henblik på at optimere
praktikcentrenes, elevernes og virksomhedernes indsats, dels af
reglerne om elevers praktikpladssøgning i og efter
grundforløbet.
Trepartsaftalens beskrivelse af den af aftaleparterne
ønskede styrkelse af EMMA-kriterierne fremgår
herudover af aftalens bilag 3.
Undervisningsministeriet deler parternes opfattelse af, at
skoler, praktikcentre og elever i højere grad bør
forpligtes til at opsøge og anvende alle udbudte
praktikpladser, og at en række af de administrativt fastsatte
kriterier i relation til det praktikpladsopsøgende arbejde
bør gøres mere operationelle.
Hertil kommer, at erfaringer fra skoler og faglige udvalg tyder
på, at der er varierende praksis med hensyn til behandling af
sager, herunder klagesager, om elevernes retsstilling. Det kan for
eksempel dreje sig om manglende dokumentation for elevens
misligholdelse af skoleaftalen eller usikkerhed om skolens varsler
om ophævelse af skoleaftalen. Skolerne er heller ikke altid
opmærksomme på mulighederne for at give en klage
opsættende virkning for derved at sikre, at det faglige
udvalgs eventuelle afgørelse af klagesagen til elevens
fordel ikke forspilder sit øjemed, fordi eleven, når
afgørelsen foreligger, måtte have været
væk fra uddannelsen i længere tid.
Undervisningsministeriet vurderer i denne henseende, at den aftalte
ajourføring af EMMA-kriterierne vil kunne skabe
større klarhed om reglerne, således at de kan
håndhæves mere ensartet på erhvervsskolerne,
herunder praktikcentrene. Det vurderes samtidig, at en
ajourføring vil kunne bidrage til, at eleverne i
højere grad end i dag lever op til kravene om at være
egnede, mobile og aktivt praktikpladssøgende, og at de
får den støtte, som de har behov for og krav
på.
Det er endelig Undervisningsministeriets vurdering, at en
ajourføring vil kunne understøtte målet om, at
eleverne i højere grad påtager sig deres del af
ansvaret i forhold til at sikre flere praktikpladser.
På den anførte baggrund foreslås det at
ændre den eksisterende bemyndigelse i § 66 c, stk. 1, i
lov om erhvervsuddannelser med sigte på at skabe den
nødvendige hjemmel til at gennemføre trepartsaftalens
ønske om at udstrække kravet om aktivitet som
praktikpladssøgende til at omfatte elever, som er i de
sidste 8 uger af grundforløbets 2. del, samt endvidere
kravet om registrering som praktikpladssøgende til at
omfatte både elever, som er i de sidste 8 uger af
grundforløbets 2. del, og elever, som har tilmeldt sig som
praktikpladssøgende uden for skolepraktik, dvs. elever, som
har afsluttet grundforløbet, og som enten ikke ønsker
at blive optaget i skolepraktik i en uddannelses
hovedforløb, der udbydes med skolepraktik, eller
søger en uddannelses hovedforløb, som ikke udbydes
med skolepraktik. Den konkrete udmøntning vil ske i
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser på baggrund af
det konkrete udkast til regelændringer, som indgår i
trepartsaftalens bilag 3.
Idet kapitel 7 a i lov om erhvervsuddannelser (hvori § 66
c, stk. 1, findes) udelukkende gælder for elever, som fra
afslutning af grundforløbet tilbydes skolepraktik eller er i
skolepraktik, foreslås en redaktionel justering af
overskriften til lovens kapitel 7 a, således at den bedre
afspejler den foreslåede ændring af § 66 c, stk.
1, i lov om erhvervsuddannelser, jf. oven for.
Der foreslås en ændring af § 66 i, stk. 2, i
lov om erhvervsuddannelser om elevers pligt til at tage imod en
praktikplads, som skolen anviser. Bestemmelsen gælder i dag
alene elever, som er i skolepraktik. Forslaget tager i lyset heraf
sigte på at gennemføre trepartsaftalens ønske
om, at pligten til at søge konkrete praktikpladser kommer
til at gælde for alle registrerede praktikpladssøgende
elever. Dette vil efter det foreslåede - udover som hidtil
elever i skolepraktik - således omfatte elever, som er i de
sidste 8 uger af grundforløbets 2. del, samt elever, som har
tilmeldt sig som praktikpladssøgende uden for skolepraktik,
jf. det oven for omtalte forslag om at etablere hjemmel til at
fastsætte regler om disse to elevkategoriers pligt til
registrering som praktikpladssøgende. Som trepartsaftalen er
formuleret ønskes det, at elever, som ikke aktivt
opsøger en konkret praktikplads, som skolen anviser eleven,
skal slettes som registrerede praktikpladssøgende, og at der
foretages fornøden registrering heraf. Efter det
forslåede vil dette således komme til at gælde
for enhver registreret praktikpladssøgende elev, som ikke
opfylder pligten. Der kan hertil imødeses en ændring
af bekendtgørelse om erhvervsuddannelser på baggrund
af det konkrete udkast til regelændringer, som indgår i
trepartsaftalens bilag 3. Der tilsigtes ikke ændringer i den
gældende retsstilling, hvorefter elever, som er i
skolepraktik, skal forlade skolepraktikken, når
praktikpladsen tiltrædes, eller hvis eleven afslår at
modtage pladsen.
Det foreslås i § 66 j at skabe udtrykkelig hjemmel
til, at der kan fastsættes nærmere regler om proceduren
for skolers og praktikcentres behandling og afgørelse af
sager om udelukkelse af elever i skolepraktik og andre sager om
elevers retsstilling i forbindelse med skolepraktik, herunder
overholdelse af EMMA-kriterierne samt regler om de faglige udvalgs
behandling af elevers klager over sådanne afgørelser.
Med det foreslåede skabes således grundlaget for at
gennemføre trepartsaftalens ønske om en
præcisering af praktikcentrenes løbende ansvar for
opfølgning på og registrering af elevernes egnethed
samt en præcisering af procedure for opfølgning
på, om eleverne overholder EMMA-kriterierne, jf. bilag 3 til
trepartsaftalen.
Der vil derudover ske en styrkelse af EMMA-kriterierne
administrativt gennem ændringer i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser og ajourføring af vejledningen om
skolepraktik. Det gælder bl.a. skolernes forpligtelse til at
bistå eleverne i forhold til at skabe øget klarhed om
mulighederne for større faglig mobilitet. Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser
påtænkes inddraget i begge henseender.
Der tilsigtes i øvrigt ikke ændringer i forhold
til, at det forsat vil være erhvervsskolerne, som vurderer,
hvorvidt en elev opfylder EMMA-kriterierne. Skolernes vurdering af
egnethed m.v. vil fortsat både omfatte en indledende og en
løbende vurdering af eleverne. Egnethedsvurderingen vil
også fortsat bero på skolens samlede skøn og
foretages ud fra skolens samlede kendskab til elevens resultater
sammenholdt med de krav, uddannelsen efterfølgende vil
stille.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 2, nr. 5,
nr. 10-12 og nr. 15-17, og bemærkningerne hertil.
2.2.3. Praktikcentres salg af varer og levering af
tjenesteydelser
2.2.3.1. Gældende ret
Lov om erhvervsuddannelser indeholder ikke bestemmelser om
praktikcentres mulighed for at afsætte producerede varer og
levere tjenesteydelser, der ellers ville blive udført af
private virksomheder. Der foreligger på den anden side ikke
regler, som udelukker praktikpladscentre fra at afsætte
producerede varer og levere tjenesteydelser, der ellers ville blive
udført af private virksomheder.
I Undervisningsministeriets vejledning af 20. december 2013 til
praktikcentrene er det således tilkendegivet, at det som
følge af den uddannelsesmæssige værdi, som
produktion af varer og levering af tjenesteydelser kan have, vil
kunne anses for at ligge inden for skolens, herunder
praktikcentres, formål at lade eleverne producere varer og
tjenesteydelser som led i undervisningen, herunder
praktikuddannelsen på centret.
Såfremt en sådan produktion kan afsættes, uden
at dette kommer i strid med almindelige konkurrenceretlige og
statsstøtteretlige regler, kan praktikcentrene derfor
sælge producerede varer og levere tjenesteydelser til en ikke
tabsgivende pris.
Undervisningsministeriets vejledning til praktikcentrene giver
endvidere anvisninger på, hvordan praktikcentrene kan belyse
disse modstående hensyn. Inden et praktikcenter med et
uddannelsesmæssigt sigte forestår salg af varer og
leverancer af tjenesteydelser eller anden produktion til markedet
eller centeret selv, skal skolen gennem en dialog med og have
tilslutning fra det eller de relevante lokale uddannelsesudvalg og
eventuelle drøftelser i praktikcenterudvalget på
skolen afdække spørgsmålet om
konkurrenceforvridning i forhold til det private erhvervslivs
produktion og levering af ydelser.
2.2.3.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Det følger af trepartsaftalens afsnit "Praktikcentres
mulighed for at producere varer og tjenesteydelser", herunder
aftalens pkt. 51, at praktikuddannelse i et praktikcenter skal
opfylde de samme krav til praktikuddannelsens indhold og kvalitet
som praktikuddannelse i en virksomhed.
Af aftalen fremgår endvidere, at praktikcentrene derfor
efter fast praksis kan sælge producerede varer og levere
tjenesteydelser til en ikke tabsgivende pris, når dette har
et uddannelsesmæssigt sigte og ikke er konkurrenceforvridende
i forhold til det private erhvervsliv.
Det anføres endelig i aftalen, at den gældende
praksis er meldt ud i en vejledning, jf. ovenfor, men at der er
tilbagevendende usikkerhed i sektoren om bl.a. forholdet til
konkurrencelovgivningen. Derfor er der efter aftalen behov for at
tydeliggøre praktikcentrenes muligheder og
begrænsninger på dette område.
Det følger endvidere af trepartsaftalens punkt 51, at
regeringen og arbejdsmarkedets parter er enige om at
tydeliggøre den gældende retstilstand ved at
tilvejebringe klar lovhjemmel til, at praktikcentrene kan producere
til et marked gennem en passende bestemmelse i
erhvervsuddannelsesloven.
Undervisningsministeriet deler parternes vurdering af, at der er
behov for lovgivningsmæssigt at tydeliggøre skolers og
praktikcentres eksisterende muligheder for at afsætte deres
produktion (varer og tjenesteydelser). Der lægges derfor med
lovforslaget op til, at der i § 66 g, stk. 2, i lov om
erhvervsuddannelser tilvejebringes den af parterne ønskede
udtrykkelige lovhjemmel hertil.
Det bemærkes i denne henseende, at § 3 i lov om
produktionsskoler, jf. lovbekendtgørelse nr. 781 af 15. juni
2015, rummer en tilsvarende udtrykkelig hjemmel til, at
produktionsskoler kan afsætte varer og levere tjenesteydelser
efter den foreslåede model, som således er
velafprøvet i produktionsskolesektoren.
Der er Undervisningsministeriets opfattelse, at skolernes og
praktikcentrenes hovedformål er og bør vedblive med at
være udbud af uddannelser. Det er således ikke
hensigten med det foreslåede, at skoler og praktikcentre skal
kunne sætte et ønske om at opfylde en kontraktlig
leveringsforpligtelse over hensynet til forsvarlig uddannelse,
tilvejebringelse af praktikpladser til eleverne m.v.
Som følge af taxametertilskuddene fra staten til skoler
og praktikcentre samt skolepraktikydelsen fra Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag til eleverne vil skolerne og praktikcentrene som
udgangspunkt kunne udøve urimelig konkurrence, når de
udbyder varer og tjenesteydelser. Dette gælder navnlig, hvis
der er tale om egentlig ordreproducerende virksomhed, som ellers
ville være udført af en privat virksomhed.
Det er på den baggrund ministeriets opfattelse, at skolers
og praktikcentres produktion fortsat kun skal kunne afsættes
på vilkår, der ikke er i strid med almindelige
konkurrenceretlige og statsstøtteretlige regler. Efter den
foreslåede bestemmelses ordlyd vil praktikcentre derfor
også fremover kun kunne afsætte producerede varer og
levere tjenesteydelser til en ikke tabsgivende pris, hvis denne
forudsætning er opfyldt, og når dette har et
uddannelsesmæssigt sigte. Det forudsættes herudover med
det foreslåede, at praktikcentrenes omsætning fortsat
er yderst begrænset i forhold til taxametertilskuddene fra
staten.
Det er hensigten at følge den foreslåede
lovændring op med en fornyet og uddybet vejledning til
praktikcentrene om deres muligheder og begrænsninger i
relation til salg af varer og tjenesteydelser i forbindelse med
skolepraktik, herunder navnlig håndteringen af de
konkurrenceretlige og statsstøtteretlige aspekter.
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser
påtænkes inddraget i denne henseende.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 2, nr. 14,
og bemærkningerne hertil.
2.2.4. Virksomhedsforlagt praktikuddannelse, delaftaler og
korte uddannelsesaftaler
2.2.4.1. Gældende ret
2.2.4.1.1. Virksomhedsforlagt undervisning
Virksomhedsforlagt undervisning er ikke et begreb, som anvendes
direkte i lov om erhvervsuddannelser.
Det følger imidlertid af § 2, stk. 2, i lov om
erhvervsuddannelser, at erhvervsskoler kan indgå aftale med
virksomheder om, at dele af undervisningen foregår i
virksomheden. Dette gælder både for undervisning i
skole- og praktikperioderne. Herudover følger muligheden for
virksomhedsforlagt undervisning i skolepraktik
forudsætningsvis af § 66 f samt § 19 b, stk. 1, 2.
pkt., jf. nedenfor, i lov om erhvervsuddannelser.
Ved virksomhedsforlagt undervisning i skolepraktik
gennemfører en virksomhed i en periode praktikundervisning
på skolens vegne og på skolens ansvar. Ordningen bygger
på et generelt synspunkt om, at samarbejdet mellem skole og
erhvervsliv bør intensiveres og også komme praktisk
til udtryk i den måde, skoleundervisningen gennemføres
på.
Virksomhedsforlagt undervisning anvendes endvidere i
tilfælde, hvor skolen mangler faciliteter, der er
nødvendige for at opfylde målene for
praktikuddannelsen, eller ikke har ansatte, der kan varetage
specifikke undervisningsopgaver.
Ved virksomhedsforlagt undervisning i skolepraktik må
eleven ikke deltage i virksomhedens produktion, jf. § 66 f,
stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser. Det betyder efter fast
praksis, at eleven skal være overtallig for eksempel
således, at eleven udfører et givent stykke arbejde
på vegne af en medarbejder i virksomheden, som samtidig
instruerer og overvåger eleven samt kvalitetssikrer dennes
arbejde.
Skolen betaler skolepraktikydelse til eleven under den
virksomhedsforlagte undervisning, jf. § 66 k i lov om
erhvervsuddannelser. Skolen bevarer sit taxametertilskud for
eleven, mens denne modtager virksomhedsforlagt undervisning. En
skole kan dog maksimalt opnå taxametertilskud for en
skolepraktikelev i tre måneder i samme virksomhed, jf. §
19 b, stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser. Skolen vil opnå
taxametertilskud igen, hvis eleven enten vender tilbage til
skolepraktik på skolen eller overgår til forlagt
undervisning i en ny virksomhed.
Efter § 16, stk. 2, i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser er det skolen, som beslutter, om undervisningen
skal ske i form af virksomhedsforlagt undervisning med respekt for
de fastsatte mål for uddannelsen og den forudsatte kvalitet.
Eleverne kan derfor ikke selv finde et virksomhedsforlagt
undervisningsforløb og kan ikke afslå at deltage heri,
medmindre virksomheden ligger i udlandet.
Erhvervsuddannelseselever, der som led i skolepraktik er i
virksomhedsforlagt undervisning, er ikke udskrevet af
praktikcentret, som derfor har alle de sædvanlige
uddannelsesadministrative opgaver i forhold til eleverne. Det er
ligeledes praktikcentret, som fortsat står for skoleaftalen
med eleven, og som dermed skal sikre, at eleverne til stadighed
lever op til EMMA-kriterierne, jf. beskrivelsen heraf i
lovforslagets afsnit 2.2.2. Det er endelig også
praktikcentrets ansvar, at der føres
fraværsregistrering, og at eleverne får udbetalt
skolepraktikydelse i det omfang, de er berettigede dertil.
Virksomhedsforlagt undervisning kan herudover foregå i en
virksomhed i udlandet, såfremt skolen kan garantere for
kvaliteten af virksomhedens undervisning og kan føre tilsyn
hermed. Eleven skal fortsat kunne opfylde EMMA-kriterierne. Skolen
er ikke forpligtet til at efterkomme en elevs ønske om
forlagt undervisning i udlandet, og eleven er ikke forpligtet til
at tage til udlandet. Det har ikke konsekvenser for eleven i
relation til EMMA-kriterierne at afslå forlagt undervisning i
udlandet.
Der er efter gældende ret ingen tidsmæssige
begrænsninger i relation til varigheden af en aftale om
virksomhedsforlagt undervisning. Gældende ret indeholder
heller ikke krav om, at virksomheder, som varetager
praktikundervisning på skolernes vegne, skal være
godkendt som praktikvirksomhed.
2.2.4.1.2. Delaftaler
Hvis en skolepraktikelev under praktikundervisning i en
virksomhed skal deltage i virksomhedens produktion, skal der
indgås en delaftale, jf. § 66 f, stk. 1, i lov om
erhvervsuddannelser.
Delaftaler indgås mellem skolepraktikeleven og
virksomheden med skolen som formidlende led. Delaftaler
medfører samme rettigheder og pligter som ordinære
uddannelsesaftaler. Virksomheden overtager således
uddannelsesansvaret for eleven i aftaleperioden og skal betale
sædvanlig løn til eleven. Der udbetales ikke
skolepraktikydelse til elever, der modtager løn fra en
arbejdsgiver, efter § 66 f, jf. § 66 k, stk. 1, 1. pkt.,
i lov om erhvervsuddannelser. Der er gensidig prøvetid
på tre måneder. Aftalen skal indgås på en
særlig formular og indberettes af skolen til det faglige
udvalg, ligesom virksomheden skal være godkendt som
praktiksted for den pågældende del af
praktikuddannelsen. Det skal dog fremgå af aftalen, at eleven
er optaget til skolepraktik.
Virksomheden skal som minimum være godkendt som
praktiksted for den pågældende del af uddannelsen.
Efter delaftalens ophør er eleven berettiget til at vende
tilbage til skolepraktikordningen. Hvis aftalen ophæves i
prøvetiden, eller hvis virksomheden ønsker aftalen
ophævet senere, skal skolen foretage en vurdering af, om
eleven fortsat opfylder EMMA-kriterierne. Der er mulighed for at
afkorte en delaftale.
En delaftale kan ikke omfatte skoleperioder eller flere
praktikperioder, og eleven er fortsat skole-praktikelev, men er i
aftaleperioden ansat i lønnet beskæftigelse med
uddannelsesformål i henhold til uddannelsesreglerne.
Praktikcentret modtager delvist tilskud til elever i delaftaler,
for tiden 50 pct. af det ordinære tilskud. Eleven modtager
skolepraktikydelse under skoleundervisningen.
Der er efter gældende ret ingen tidsmæssig
begrænsning for varigheden af en delaftale ud over den
naturlige begrænsning, der ligger i, at delaftalen kun kan
omfatte én praktikperiode. Der er heller ikke efter
gældende ret begrænsninger i antallet af delaftaler,
der kan indgås mellem samme elev og samme virksomhed.
2.2.4.1.3 Korte
uddannelsesaftaler
Efter § 48, stk. 1, 3. pkt., i lov om erhvervsuddannelser
kan der indgås en aftale for en kortere del af uddannelsen
end et kompetencegivende trin, forudsat at aftalen omfatter mindst
en skoleperiode og mindst en praktikperiode af uddannelsens
hovedforløb.
Det følger endvidere af § 48, stk. 1, 4. pkt., i lov
om erhvervsuddannelser, at undervisningsministeren efter
indstilling fra Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelser kan fastsætte regler om, at
reglen i bestemmelsens 3. pkt. ikke finder anvendelse for bestemte
uddannelser. Dette er sket i bilag 10 i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser. Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelsers indstillingsret i denne henseende
følger endvidere af § 35, stk. 1, nr. 17, i lov om
erhvervsuddannelser.
Ordningen med korte uddannelsesaftaler har primært
baggrund i et ønske om at aktivere virksomheder, der kan
opnå en fuld godkendelse som praktikvirksomhed, men som af
forskellige årsager ikke kan varetage et helt
uddannelsesforløb. Dette kan f.eks. være begrundet i,
at horisonten for virksomhedens ordrebog er kortere end
længden af et ordinært
erhvervsuddannelsesforløb. Herudover kan de korte
uddannelsesaftaler være velegnede for specialiserede
virksomheder, der ikke kan blive godkendt til at ansætte
elever i hele ordinære uddannelsesaftaler.
Flere virksomheder kan være parter i en aftale, og det
skal da fremgå, hvilke skole- og praktikperioder den enkelte
virksomhed er part i. De første tre måneder af en
uddannelsesaftale er prøvetid. Korte aftaler kan både
indgås af elever fra praktikcentre, som derefter ikke
udløser tilskud til praktikcentret, og elever, som kommer
fra grundforløbet eller som har haft en forudgående
uddannelsesaftale uden at have været i skolepraktik.
Erhvervsskoler og koordinatorer for nationale
erhvervsuddannelseskonsortier kan sende elever på
udvekslingsophold i en virksomhed eller på en erhvervsskole i
andre lande under de EU-baserede Erasmus+ program samt andre
lignende udvekslingsprogrammer, fx Nordisk Ministerråds
mobilitets- og netværksprogram Nordplus. Sigtet med de
pågældende udvekslingsprogrammer er grundlæggende
at fastholde samhørigheden mellem de deltagende lande og
styrke udviklingen og kvaliteten inden for
uddannelsesområdet.
Gældende ret indeholder ikke begrænsninger i forhold
til, hvor mange korte uddannelsesaftaler, der kan indgås
mellem samme elev og samme virksomhed i et
uddannelsesforløb.
2.2.4.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Det fremgår af trepartsaftalens afsnit "Begrænsning
af virksomhedsforlagt undervisning (VFU), delaftaler og korte
uddannelsesaftaler", at virksomhedsforlagt undervisning i
skolepraktik (som efter aftalen ønskes omdøbt til
virksomhedsforelagt praktikuddannelse), delaftaler for elever
på praktikcentre og korte uddannelsesaftaler for elever i og
uden for skolepraktik har fået et omfang, der indikerer, at
anvendelsen af disse ordninger har fået karakter af en
fravigelse af den grundlæggende hovedregel om, at
praktikuddannelse skal være omfattet af en
længerevarende uddannelsesaftale og dermed være
lønnet beskæftigelse i uddannelsesøjemed.
Det følger videre af trepartsaftalens punkt 63-66, at
aftaleparterne er enige om, at ordningernes varighed bør
begrænses for den enkelte elev i samme virksomhed i form af
følgende konkrete tiltag:
-
Virksomhedsforlagt undervisning som led i skolepraktik (VFU)
betegnes fremover som virksomhedsforlagt praktikuddannelse
(VFP).
-
Virksomhedsforlagt praktikuddannelse kan højst vare tre uger
for den enkelte elev i samme virksomhed og højst vare seks
uger af elevens samlede praktikuddannelse.
- Aktiviteterne i
virksomhedsforlagt praktikuddannelse skal leve op til
praktikuddannelsens krav og mål for den periode, som er
aftalt mellem virksomheden og praktikcentret. Eleven i
virksomhedsforlagt praktikuddannelse indgår derfor i
uddannelsesrelevante oplæringsaktiviteter på samme
måde som elever, der er ansat med uddannelsesaftaler.
Bestemmelsen om, at der skal være en uddannelsesaftale, hvis
eleven deltager i produktionen, ændres ikke.
-
Virksomhedsforelagt praktikuddannelse kan fremadrettet kun ske i
praktikgodkendte virksomheder.
- Delaftaler kan
kun indgås og gennemføres én gang for den
enkelte elev i samme virksomhed.
- Korte
uddannelsesaftaler kan kun indgås op til 2 gange mellem den
enkelte elev og samme virksomhed med mulighed for
3.-gangsdispensation med godkendelse fra det lokale
uddannelsesudvalg.
Undervisningsministeriet har i relation til denne del af
trepartsaftalen nedenstående overvejelser.
Skolepraktikordningen, herunder muligheden for at
gennemføre dele af skolepraktikken på en virksomhed,
har grundlæggede ydet et væsentligt bidrag til at
sikre, at langt de fleste erhvervsuddannelseselever i praksis
stifter bekendtskab med en virksomhed, inden de afslutter deres
uddannelse. En væsentlig del af formålet med at
gennemføre dele af skolepraktikken på en virksomhed er
således at bane vejen frem mod en egentlig praktikplads.
Udfordringerne ved ordningen med at gennemføre dele af
skolepraktikken på en virksomhed, hvor der bortset fra den
ovenfor omtalte tilskudsbestemmelse i lovens § 19 b ikke er
begrænsninger i forhold til antal virksomhedsophold og disses
varighed, er imidlertid, at ordningen i sin nuværende form
giver virksomheder mulighed for at anvende elever uden en
uddannelsesaftale som ulønnet arbejdskraft, selv om eleven
principielt ikke må medregnes til arbejdsstyrken i
virksomheden. De data, som foreligger på området,
indikerer således, at eleverne generelt gennemfører
skolepraktik på virksomheder i op til de tre måneder,
som er den maksimale tilskudsberettigede periode for elevers ophold
hos den enkelte virksomhed. Mønsteret har i store træk
været det samme set over en årrække.
Undervisningsministeriet finder på denne baggrund, at det
vil være hensigtsmæssigt at begrænse varigheden
af den enkelte elevs samlede virksomhedsforlagte praktikuddannelse.
En sådan begrænsning vurderes at kunne bidrage til at
frigøre praktikpladskapacitet til indgåelse af
egentlig uddannelsesaftaler med elever, som herefter kan udgå
af skolepraktik.
Formålet med delaftaler for elever på praktikcentre
samt korte uddannelsesaftaler er til dels sammenfaldende med
formålet med ordningen med at gennemføre dele af
skolepraktikken på en virksomhed. Udviklingen i antallet af
lange og korte aftaletyper i perioden 2010-2015 viser imidlertid,
at antallet af lange aftaletyper har været støt
faldende, mens antallet af korte aftaletyper omvendt har
været stigende i samme periode.
Udviklingen indikerer således en tendens til, at elever i
mindre grad end tidligere får længerevarende
uddannelsesaftaler med den tilhørende faste tilknytning til
arbejdsmarkedet, som vekseluddannelsesprincippet i
erhvervsuddannelserne er karakteriseret ved.
Undervisningsministeriet deler på denne baggrund
aftaleparternes opfattelse af, at stignigen kan være et
udtryk for, at anvendelsen af delaftaler og korte
uddannelsesaftaler i et vist omfang kan have fået karakter af
en fravigelse af hovedreglen om, at praktikuddannelse skal
foregå som lønnet beskæftigelse i
uddannelsesøjemed på basis af en fuld
uddannelsesaftale med en virksomhed, som også omfatter
skoleperioderne.
Undervisningsministeriet deler derfor også parternes
vurdering af, at der er behov for at begrænse anvendelsen af
delaftaler og korte uddannelsesaftaler mellem de samme elever og
samme virksomheder.
En begrænsning af delaftalers og korte uddannelsesaftalers
varighed for den enkelte elev i samme virksomhed vurderes at ville
bidrage til erhvervsuddannelsernes attraktivitet for de unge gennem
større forudberegnelighed og tryghed i
ansættelsesforholdet.
På den anførte baggrund foreslås det med
lovforslaget, at erhvervsuddannelsesloven ændres,
således at:
-
Virksomhedsforlagt praktikuddannelse kun kan finde sted i
virksomheder, der er godkendt som praktikvirksomhed, jf. dog
bemærkningerne om udlandsophold nedenfor, og højst kan
have en varighed af tre uger for den enkelte elev i samme
virksomhed og højst seks uger af elevens samlede
praktikuddannelse under skolepraktik. I overensstemmelse med
trepartsaftalen lægges der ikke op til at ændre de
gældende bestemmelser om, at der skal foreligge en
uddannelsesaftale, hvis elever skal deltage i virksomhedens
produktion.
- Delaftaler kun
kan indgås og gennemføres én gang for den
enkelte elev i samme virksomhed.
- Korte
uddannelsesaftaler kan kun indgås op til to gange mellem den
enkelte elev og samme virksomhed. Det foreslås dog samtidig,
at kan fastsættes regler om mulighed for 3.-gangsdispensation
med godkendelse fra det lokale uddannelsesudvalg.
Det er dog Undervisningsministeriets opfattelse, at
trepartsaftalens anbefaling om, at virksomhedsforlagt
praktikuddannelse fremadrettet kun skal kunne finde sted i
godkendte praktikvirksomheder, bør fremsættes i
modificeret form. Baggrunden herfor er et ønske om at sikre,
at skolepraktikelever fortsat kan anvende de forskellige
udvekslingsprogrammer, fx Erasmus+, Nordplus og DK-USA, som
faciliterer uddannelsesophold i udlandet for bl.a.
erhvervsuddannelseselever. Et ubetinget krav om, at
virksomhedsforlagt praktikuddannelse alene kan ske i virksomheder,
der er godkendt som praktikvirksomhed, ville ikke kunne omfatte
udenlandske virksomheder, som ikke kan godkendes efter danske
regler.
Det er Undervisningsministeriets opfattelse, at sådanne
udvekslingsophold under 3 ugers varighed i udenlandske virksomheder
for skolepraktikelever næppe vil bevirke en
konkurrenceforvridning. Det er tværtimod
Undervisningsministeriets opfattelse, at sådanne
udlandsophold bidrager til at styrke den internationale dimension i
elevernes uddannelse og dermed ultimativt vil udgøre et gode
for både eleverne og de virksomheder, der siden hen skal
ansætte de pågældende elever.
Det foreslås på den anførte baggrund, at
kravet om, at virksomhedsforlagt praktikuddannelse fremadrettet kun
skal kunne finde sted i virksomheder, der er godkendt som
praktikvirksomhed, ikke skal berøre muligheden for, at
skolepraktikelever kan gøre brug af uddannelsesophold i
udlandet under de forskellige udvekslingsprogrammer.
Der lægges dog med det foreslåede op til, at den
grundlæggende betingelse i trepartsaftalen om, at
virksomhedsforlagt praktikuddannelse højst kan vare tre uger
for den enkelte elev i samme virksomhed og højst seks uger
af elevens samlede praktikuddannelse også skal gælde i
forhold til sådanne udlandsophold.
Trepartsaftalen indeholder ikke tilkendegivelser i relation til
begrænsninger i anvendelsen af ordningen med at
gennemføre dele af skolepraktikken på en virksomhed
for elever, som er indskrevet på produktionsskolebaseret
erhvervsuddannelse, jf. kapitel 7 c i lov om erhvervsuddannelser.
På denne baggrund lægges der ikke med lovforslaget op
til ændringer i lovens bestemmelser herom.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 2, nr. 3,
4, 6 og 7, og bemærkningerne hertil.
2.2.5. Udvidede muligheder for disciplinære
reaktioner over for elever
2.2.5.1. Gældende ret
Skolerne skal fastsætte ordensregler, som skal indeholde
regler om blandt andet god orden og andre regler, som skolen finder
hensigtsmæssige samt regler om de forholdsregler, skolen vil
iagttage ved overtrædelse af ordensreglerne. Elever, som uden
lovlig grund udebliver fra undervisningen, eller som groft
overtræder skolens ordensregler, kan, når mindre
vidtgående foranstaltninger forgæves har været
anvendt, udelukkes fra fortsat undervisning. Nærmere regler
om udelukkelse og om behandlingen af sager herom er fastsat i
bekendtgørelse om erhvervsuddannelse efter indstilling fra
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede
Uddannelser.
2.2.5.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Det foreslås, at der skabes udtrykkelig hjemmel til, at
skolen udarbejder ordensregler, og at bemyndigelsesbestemmelsen
udvides til at iværksætte foranstaltninger i anledning
af elevadfærd, der er udvist uden for skolen, hvis
adfærden har haft en direkte indflydelse på god orden
på skolen samt at private genstande kan tilbageholdes, og at
tilbageholdelsen af praktiske eller pædagogiske grunde kan
opretholdes ud over skoletiden. Forslaget harmonerer med
såvel § 52 i lov om folkeskolen som § 43 i lov om
de gymnasiale uddannelser. Det foreslås endvidere, i lighed
med de gældende bestemmelser for de gymnasiale uddannelser,
at der kan fastsættes regler om elevernes frivillige
medvirken i skolens test for rusmidler.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 2, nr. 8
og 9, og bemærkningerne hertil.
2.3. Ændring af lov om folkeskolen
2.3.1. Samarbejde med virksomheder og
erhvervsskoler
2.3.1.1 Gældende ret
Efter folkeskolelovens § 3, stk. 4, indgår
folkeskolerne i samarbejder, herunder i form af partnerskaber, med
lokalsamfundets kultur-, folkeoplysnings-, idræts- og
foreningsliv og kunst- og kulturskoler, med lokale fritids- og
klubtilbud og med de kommunale eller kommunalt støttede
musikskoler og ungdomsskoler, der kan bidrage til opfyldelsen af
folkeskolens formål og mål for folkeskolens fag og
obligatoriske emner. Kommunalbestyrelsen fastlægger mål
og rammer for skolernes samarbejder, og skolebestyrelsen
fastsætter principper for samarbejdet. § 3, stk. 4, blev
indsat i folkeskoleloven som følge af den aftale om en
reform af folkeskolen, som folkeskoleforligskredsen nåede til
enighed om den 13. juni 2013, jf. lovforslag L 51 af 31. oktober
2013, Folketingstidende, tillæg A, som vedtaget ved lov nr.
1640 af 26. december 2013. Bestemmelsen har til formål at
understøtte, at skolerne i højere grad åbner
sig over for det omgivende samfund (den åbne skole).
Bestemmelsen forpligter folkeskolerne til at søge at
indgå i samarbejder med lokalsamfundets kultur-, idræts
og foreningsliv, og kunst- og kulturskoler, som typisk
udgøres af selvejende institutioner, private foreninger og
organisationer.
Inden for de af kommunalbestyrelsen fastlagte mål og
rammer og de af skolebestyrelsen fastsatte principper er det den
enkelte skoles leder, der beslutter, under hvilke nærmere
omstændigheder skolen skal indgå samarbejder eller
partnerskaber. Denne beslutning træffes under hensyn til
skolelederens ansvar for kvaliteten i undervisningen i henhold til
folkeskolens formål, jf. folkeskolelovens § 2, stk.
2.
Tilsvarende er det ledelsen af andre skoler, som folkeskolen
samarbejder med, der under de for dem fastsatte kompetenceforhold
beslutter omfanget og omstændighederne omkring samarbejdet
med folkeskolen.
De nævnte samarbejder og partnerskaber kan dels
vedrøre dele af de undervisningsopgaver, som skal supplere
og støtte op om undervisningen i folkeskolens fag og
obligatoriske emner (understøttende undervisningsopgaver) og
dels tjene som inspiration og supplement til den fagopdelte
undervisning. Samarbejdet skal desuden medvirke til, at eleverne er
bekendt med mulighederne for et aktivt fritidsliv og for at deltage
i aktiviteter og samværsformer, der fremmer den enkeltes
alsidige udvikling, selvstændighed og evne til at indgå
i forpligtende relationer og fællesskaber.
De understøttende undervisningsopgaver skal
understøtte samtlige folkeskolens mål inden for de
enkelte fag og emner, hvormed kun dele af de understøttende
undervisningsopgaver kan lægges hos samme type af skole,
kulturinstitutioner eller forening. Der vil således skulle
sikres en variation i de understøttende
undervisningsopgaver, som svarer til målene for folkeskolens
formål og mål for forskellige fag og emner.
Efter folkeskolelovens § 3, stk. 5, kan skolens leder som
led i de i § 3, stk. 4, nævnte samarbejder beslutte, at
personer, der ikke er ansat ved kommunens skolevæsen, i
begrænset omfang kan varetage undervisningsopgaver i
folkeskolens fag og obligatoriske emner og i tiden til den
understøttende undervisning. Det er en betingelse, at
vedkommende har de relevante kvalifikationer til at varetage de
pågældende undervisningsopgaver.
Skolelederens beslutning skal ligge inden for de af
kommunalbestyrelsen fastsatte rammer og de principper, som
skolebestyrelsen måtte have fastsat for samarbejdet. I
forhold til andre end ansatte ved kommunens skolevæsen finder
uddannelseskvalifikationskravene i folkeskolelovens kapitel 4 ikke
anvendelse.
Med lov nr. 192 af 27. februar 2017 om ændring af lov om
folkeskolen og lov om institutioner for almengymnasiale uddannelser
og almen voksenuddannelse m.v. (Opfølgning på
folkeskolereformen m.v.) blev den personkreds, der kan varetage
undervisningsopgaver i begrænset omfang udvidet,
således at det ikke nødvendigvis skal ske i
forbindelse med de samarbejder, som skolen efter folkeskolelovens
§ 3, stk. 4, er forpligtede til at søge at indgå.
Med loven blev det i § 3, stk. 5, fastsat, at personer fra fx
uddannelsesinstitutioner, organisationer eller virksomheder m.v.
efter skolelederens beslutning også vil kunne varetage
undervisningsopgaver i begrænset omfang.
2.3.1.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Det følger af trepartsaftalen, at skolernes forpligtelse
til at samarbejde med lokalsamfundets kulturtilbud m.v. skal
udvides til også at kunne omfatte samarbejde med virksomheder
og erhvervsskoler. Derved sidestilles skolernes forpligtelse til at
samarbejde med virksomheder og erhvervsskoler med forpligtelsen til
at samarbejde med lokalsamfundets kulturtilbud m.v.
Med den åbne skole er det oplagt, at folkeskolerne
også samarbejder med virksomheder og erhvervsskoler -
særligt om undervisningen i udskolingen. Samarbejdet med en
virksomhed kan styrke elevernes læring ved at gøre
undervisningen mere varieret og anvendelsesorienteret eller koble
teorien til praksis. Samtidig kan det være med til at vise
eleverne nogle af de mange muligheder for videre uddannelse og job,
herunder erhvervsfaglige uddannelser.
Den åbne skole kan give virksomhederne en mulighed for at
komme ind i skolen og inspirere eleverne til, dels hvordan deres
teoretiske viden kan omsættes til praksis, dels hvordan
kreativitet og innovation kan omsættes til konkrete produkter
m.v. Endvidere er det en mulighed for, at virksomhederne kan skabe
en tydelighed om deres egen eksistens i lokalmiljøet, og om
hvilke kompetencer de på sigt efterspøger. Et
formaliseret samarbejde om erhvervspraktik vil kunne bidrage
hertil.
Et af målene med erhvervsuddannelsesreformen er, at
søgningen til erhvervsuddannelserne direkte fra grundskolen
skal øges. Undervisningsministeriet følger
løbende op på dette, og en øget inddragelse af
erhvervsskolerne i den åbne skole vurderes at kunne
understøtte dette mål.
Det foreslås derfor, at virksomheder og institutioner for
erhvervsrettet uddannelse tilføjes i oplistningen af, hvilke
parter folkeskolerne skal søge at indgå samarbejder
med. Samarbejder med virksomheder og institutioner for
erhvervsrettet uddannelse skal ske inden for de gældende
rammer for skolernes samarbejder med lokalsamfundets kultur-,
folkeoplysnings-, idræts- og foreningsliv m.v. Det betyder
bl.a., at samarbejdet skal bidrage til opfyldelsen af folkeskolens
formål og mål for folkeskolens fag og obligatoriske
emner.
Som følge af, at virksomheder og institutioner for
erhvervsrettet uddannelse fremover vil indgå i oplistningen
af samarbejdsparter i folkeskolelovens § 3, stk. 4, vil
skolens leder i henhold til § 3, stk. 5, kunne beslutte, at
personer herfra i begrænset omfang kan varetage
undervisningsopgaver i folkeskolens fag og obligatoriske emner og i
tiden til den understøttende undervisning. Det vil fortsat
være en betingelse, at vedkommende har de relevante
kvalifikationer til at varetage de pågældende
undervisningsopgaver.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 3, nr. 1
og 2, og bemærkningerne hertil.
2.3.2. Fremrykning af praktik til 6. og 7.
klasse
2.3.2.1. Gældende ret
Det fremgår af folkeskolelovens § 9, stk. 3, at
skolens leder med inddragelse af Ungdommens Uddannelsesvejledning
kan tilbyde eleverne i 8. og 9. klasse, at de i kortere perioder
udsendes i praktik i virksomheder og institutioner. § 9, stk.
3, giver ikke mulighed for at tilrettelægge individuel
praktik for elever på 8. og 9. klassetrin, som måtte
have behov for en kortere eller længere afbrydelse af
skolegangen. Sådanne ordninger kan kun
iværksættes efter reglerne i lovens § 9, stk. 4,
og § 33.
Eleverne er i praktikperioden omfattet af statens
erstatningsordning, jf. bekendtgørelse nr. 1753 af 23.
december 2016 om statens erstatningsordning for deltagere i
praktisk erhvervsorientering m.v.
2.3.2.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Det følger af trepartsaftalen, at der skal ske en
fremrykning af erhvervspraktikken i folkeskolen, således at
folkeskoleeleverne kan tilbydes erhvervspraktik allerede i 6. og 7.
klasse.
Eleverne i grundskolen har begrænset kendskab til
arbejdsmarkedet, bl.a. fordi forældrenes jobfunktioner i
stadig større omfang ikke længere er synlige i
lokalsamfundet, og dermed bliver mere abstrakte for eleverne.
Samtidig er erhvervspraktikken for grundskoleelever mange steder
blevet nedprioriteret. Størstedelen af underviserne i
folkeskolen har taget en gymnasial uddannelse, hvorfor de ikke selv
har erhvervsfaglig indsigt til at udfordre de unge på deres
valg af uddannelse.
Det foreslås på denne baggrund, at den
gældende mulighed for at tilbyde eleverne praktik i kortere
perioder i virksomheder og institutioner udvides til fremover at
gælde for elever i 6. til 9. klasse.
Kommuner og skoler får dermed øget frihed i
tilrettelæggelsen af undervisningen.
Det primære formål med erhvervspraktikken er ikke
nødvendigvis at afprøve et specifikt erhverv, men at
give eleverne et indtryk af, hvordan en arbejdsplads fungerer, og
at der er forskellige arbejdsfunktioner og uddannelsesbaggrunde
på virksomheden. Det kan være i tema- eller
branchepraktikker, hvor klasser eller hold udsendes i fx
landbrugspraktik, industripraktik, merkantil praktik m.v. eller
individuelle praktikker, hvor eleverne prøver forskellige
arbejdsfunktioner.
Undervisningsministeriet vil udarbejde et katalog med gode
eksempler, der giver ideer til tilrettelæggelse og
gennemførelse af praktikken, på en måde så
aktiviteterne indgår i sammenhæng med andre udskolings-
og vejledningsaktiviteter.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 3, nr. 5,
og bemærkningerne hertil.
2.4. Ændring af lov om vejledning om uddannelse og
erhverv samt pligt til uddannelse
2.4.1 Gældende ret
Efter gældende ret skal elever i folkeskolen og den
kommunale ungdomsskoles heltidsundervisning som led i indsatsen for
ikke-uddannelsesparate elever deltage i brobygning i 9. klasse,
medmindre lederen af elevens skole i samråd med Ungdommens
Uddannelsesvejledning vurderer, at det ikke vil gavne elevernes
mulighed for fortsat uddannelse. Der kan endvidere tilbydes
brobygning til elever i 9. klasse i andre skoleformer som led i
indsatsen for understøtning af uddannelsesparathed.
Den obligatoriske brobygning i 9. klasse, som er målrettet
ikke-uddannelsesparate elever, er et supplement til
vejledningsindsatsen. Bestemmelsen er en konsekvens af
vejledningslovens bestemmelser om uddannelsesparathed, hvorefter
Ungdommens Uddannelsesvejledning og skolens leder i samarbejde skal
iværksætte en målrettet vejlednings- og
skoleindsats i 8. klasse for at understøtte, at eleven kan
blive uddannelsesparat ved afslutningen af 9. klasse. Skønt
brobygningen skal tilbydes alle ikke-uddannelsesparate elever, kan
skolens leder dog i samråd med Ungdommens
Uddannelsesvejledning og med forældrenes accept vurdere, at
brobygning ikke skal være en del af indsatsen, hvis det ikke
vil gavne elevens muligheder for fortsat uddannelse.
Brobygningen har en varighed af mindst 2 og højst 10
dage. Brobygningen kan dog forlænges til i alt 4 uger for
elever i 9. klasse, der deltager i undervisningsforløb i
medfør af folkeskolelovens § 9, stk. 4, og § 33,
stk. 4 og 5, eller tilsvarende forløb i andre skoleformer i
medfør af folkeskolelovens § 33, stk. 2. For elever i
10. klasse skal der brobygges til mindst en erhvervsrettet
ungdomsuddannelse eller en gymnasial uddannelse i forløb af
mindst to dages varighed.
2.4.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Det følger af trepartsaftalen, at bestemmelserne om
brobygning i 9. klasse skal smidiggøres, sådan at
brobygningen også kan tilbydes uddannelsesparate elever, der
har behov for afklaring af et uddannelsesvalg. Den
omstændighed, at brobygningen i dag er målrettet til
ikke-uddannelsesparate elever, betyder, at uddannelsesparate
elever, som har behov for yderligere afklaring, ikke får
denne mulighed.
Det foreslås derfor, at ordningen smidiggøres
således, at brobygning i højere grad rettes mod de
elever, som vurderes at have størst gavn af tilbuddet. Med
forslaget vil brobygning, udover at blive tilbudt
ikke-uddannelsesparate elever, tillige skulle tilbydes elever, som
er uddannelsesparate, men som har behov for afklaring af deres
uddannelsesvalg. Ordningen er således møntet på
enkelte elever, som enten er ikke-uddannelsesparate eller elever,
som har behov for yderligere afklaring eller udfordring af deres
uddannelsesvalg. Der er således ikke tale om brobygning for
hele klasser, som det er tilfældet ved introduktionskurserne
i 8. klasse.
Endvidere foreslås det, at det ikke længere vil
være et krav, at ikke-uddannelsesparate elever i 9. klasse
skal deltage i brobygning. Forslaget tilsigter, at brobygning alene
tilbydes de elever, som har behov for afklaring eller udfordring af
deres uddannelsesvalg, i 9. klasse. Efter gældende regler,
som foreslås videreført, skal elever i 10. klasse
deltage i brobygning eller kombinationer af brobygning og
ulønnet praktik med et uddannelsesperspektiv og elever, der
efter folkeskoleloven følger undervisningen i erhvervsrettet
10. klasse (eud10), skal deltage i brobygning til erhvervsrettet
ungdomsuddannelse. Elever, som er ikke-uddannelsesparate ved
afslutningen af 9. klasse, og som ønsker at gå i 10.
klasse, kommer således under alle omstændigheder til at
deltage i brobygning efter reglerne herom. Bl.a. af hensyn til
disse elever foreslås det, at der ikke fremover skal
være krav om, at alle ikke-uddannelsesparate elever deltager
i brobygning i 9. klasse. Forslaget om, at brobygning kan tilbydes
uddannelsesparate elever, omfatter ud over elever i folkeskolen og
i den kommunale ungdomsskoles heltidsundervisning tillige elever i
9. klasse i andre skoleformer.
Endelig foreslås det, at tilrettelæggelsen af
brobygningen i 10. klasse i alle skoleformer gøres mere
fleksibel, sådan at der bliver mulighed for at
gennemføre brobygning enkelte dage.
Med de nye bestemmelser i vejledningsloven i forbindelse med
gymnasiereformen, jf. § 12, nr. 1, i lov nr. 1746 af 27.
december 2016, hvorefter eleverne skal vedlægge en
studievalgportfolio ved tilmeldingen til ungdomsuddannelserne, vil
elevens refleksion ved forberedelse og efterbehandlingen af
brobygningsforløbet således skulle dokumenteres i
studievalgportfolioen. I studievalgportfolioen skal eleven
dokumentere at have gennemført en række
afklaringsaktiviteter på såvel det erhvervsfaglige som
det gymnasiale område, hvor de udfordres på deres valg
af ungdomsuddannelse. Brobygningsaktiviteterne er således
omfattet af afklaringsaktiviteter i både 9. og 10.
klasse.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 4, nr. 3
og 4, og bemærkningerne hertil.
2.5. Ændring af lov om godtgørelse og
tilskud til befordring ved deltagelse i erhvervsrettet voksen- og
efteruddannelse
2.5.1. Gældende ret
Af § 1 i lov om godtgørelse og tilskud til
befordring ved deltagelse i erhvervsrettet voksen- og
efteruddannelse, jf. lovbekendtgørelse nr. 761 af 22. juni
2016, fremgår det, at loven har til formål at skabe
grundlag for, at fortrinsvis kortuddannede voksne, der er i
beskæftigelse, kan deltage i erhvervsrettet voksen- og
efteruddannelse til og med erhvervsuddannelsesniveau med
godtgørelse for tab af indtægt og med tilskud til
befordring.
Undervisningsministeren er med § 4 i loven bemyndiget til
at fastsætte nærmere regler om, hvilken erhvervsrettet
voksen- og efteruddannelse, herunder
kompetencevurderingsforløb og erhvervsrettet voksen- og
efteruddannelse inden for andre ministerområder, der beretter
til godtgørelse, og hvilke erhvervsrettet voksen- og
efteruddannelse, herunder kompetencevurderingsforløb, der
berettiger til tilskud til befordring.
Bemyndigelsen er udmøntet ved § 5 i
bekendtgørelse nr. 1475 af 16. december 2014 om
godtgørelse og tilskud til befordring ved deltagelse i
erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse med senere
ændringer. Heraf fremgår det, at der kan opnås
godtgørelse ved deltagelse i fx arbejdsmarkedsuddannelser og
enkeltfag optaget i en fælles kompetence beskrivelse efter
lov om arbejdsmarkedsuddannelser m.v.
Det følger af § 5, stk. 2, i lov om
godtgørelse og tilskud til befordring ved deltagelse i
erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse, jf.
lovbekendtgørelse nr. 761 af 22. juni 2016, at
godtgørelse efter stk. 1 pr. uge højst kan
udgøre fem gange beløbet for 1 dag, jf. § 47,
stk. 2, i lov om arbejdsløshedsforsikring m.v.
Godtgørelsen ydes pr. arbejdstime med tab af
arbejdsindtægt på grund af deltagelse i uddannelse og
beregnes på grundlag af en normeret ugentlig arbejdstid og et
beløb svarende til dagpengenes højeste beløb
for 1 dag, jf. § 47, stk. 2, i lov om
arbejdsløshedsforsikring, m.v., ganget med fem. Der kan
højst ydes godtgørelse for det antal timer, som inden
for det pågældende område svarer til
fuldtidsarbejde.
Af bemærkningerne til bestemmelsen i forslag til lov om
godtgørelse og tilskud til befordring ved deltagelse i
erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse, jf. Folketingstidende
2009-10, A, L 148 som fremsat den 25. februar 2010, s. 15,
anføres i relation til bestemmelsens sidste punktum, at der
højst ydes godtgørelse for det antal timer, som
svarer til fuldtid på det pågældende
område, hvilket typisk er 37 timer pr. uge.
Undervisningsministeren er med § 5, stk. 4, i lov om
godtgørelse og tilskud til befordring ved deltagelse i
erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse bemyndiget til at
fastsætte nærmere regler om godtgørelse efter
stk. 2.
Bemyndigelsen er blandt andet udmøntet ved § 8, stk.
2, i bekendtgørelse nr. 1475 af 16. december 2014 om
godtgørelse og tilskud til befordring ved deltagelse i
erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse med senere
ændringer. Heraf fremgår det, at godtgørelsen
pr. dag højst kan udbetales med 1/5 af det beløb, der
maksimalt kan udbetales for en uge, jf. stk. 1.
Ved vejledning nr. 9469 af 9. september 2013 om
godtgørelse og tilskud til befordring ved deltagelse i
erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse pkt. 4.3.
præciseres det, at udgangspunktet er under alle
omstændigheder, at godtgørelsen kun kan kompensere et
tab, og at godtgørelsen aldrig kan gives for mere end 37
timer om ugen eller 7,4 timer pr. dag".
Når arbejdsgiveren betaler sædvanlig løn til
deltagere under uddannelse, der berettiger til godtgørelse,
indtræder arbejdsgiveren i deltagerens ret til
godtgørelse. Godtgørelsesbeløbet til
arbejdsgiveren svarer til den godtgørelse, som deltageren
kunne have fået udbetalt. Beløbet kan dog højst
svare til lønudgiften under uddannelsen m.v. Overstiger
godtgørelsesbeløbet lønnen, udbetales
differencen til deltageren. Dette følger af § 7, stk.
1, i lov om godtgørelse og tilskud til befordring ved
deltagelse i erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse, jf.
lovbekendtgørelse nr. 761 af 22. juni 2016.
2.5.2. Ministeriets overvejelser og foreslået
ordning
Virksomheder kan i dag kun hjemtage godtgørelse for 7,4
timer om dagen. Det opleves som en barriere i flere brancher,
når eksempelvis et 3 dages kursus på i alt 22 timer
afholdes med mere end 7,4 timer pr. dag, og virksomheden samtidig
udbetaler løn for de timer, medarbejderen er på
kursus.
Lovgivningen begrænser således den
planlægningsmæssige fleksibilitet for virksomhedernes
brug af arbejdsmarkedsuddannelser.
I trepartsaftalen fremgår det af pkt. 73, at parterne er
enige om, at reglen om, at der kun kan udbetales
VEU-godtgørelse for maksimalt 7,4 timer pr. dag, afskaffes.
Fremover opnås ret til godtgørelse for mere end 7,4
timer om dagen, såfremt medarbejderen har deltaget i kursus i
mere end 7,4 timer pr. dag. Det afgørende kriterium for
tildeling af godtgørelse er, at virksomheden har et
løntab for medarbejderens kursusdeltagelse. Det vil fortsat
gælde, at godtgørelsen/lønkompensationen kun
gives for de antal timer, som den givne medarbejder har skullet
arbejde den pågældende dag. Forslagets implementering
afventer, at der foreligger en varig plan for administrationen og
it-understøttelse af godtgørelsen. Forslaget
drøftes i forlængelse af afrapporteringen fra
ekspertgruppen om voksen-, efter- og videreuddannelse, jf.
nedenfor.
På baggrund heraf foreslås det i lov om
godtgørelse og tilskud til befordring ved deltagelse i
erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse, at der kan ydes
godtgørelsen pr. dag for mere end 7,4 timer, når
medarbejderen har deltaget i et kursus i mere end 7,4 timer pr.
dag. Dette forudsat, at der er lidt et løntab.
Tilsynet med ændringen vil indgå som led i
ministeriets generelle tilsyn (i praksis henlagt til Styrelsen for
Undervisning og Kvalitet) på lige fod med de øvrige
krav og regler på voksen-, efter- og
videreuddannelsesområdet.
Som det fremgår, er der ved trepartsaftalen ikke taget
stilling til den tidsmæssige implementering af forslaget, der
skal afvente afrapportering fra ekspertgruppen om voksen-, efter-
og videreuddannelse, der kommer inden udgangen af maj 2017. Den
afventer, at der foreligger en varig plan for administrationen og
it-understøttelsen af godtgørelsen. I forbindelse
hermed skal der også tages stilling til de økonomiske
konsekvenser ved gennemførelsen, herunder finansieringen af
disse.
På baggrund heraf foreslås det, at
undervisningsministeren fastsætter tidspunktet for
ikrafttræden af § 5, nr. 1, hvorefter der kan ydes
godtgørelsen pr. dag for mere end 7,4 timer, når
medarbejderen har deltaget i et kursus i mere end 7,4 timer pr.
dag.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 5 og
bemærkningerne hertil.
2.6. Ændring af lov om efterskoler og frie
fagskoler
2.6.1. Gældende ret
Efterskoler er kostskoler, hvor eleverne udover at modtage
undervisning på skolen også bor på skolen under
skoleopholdet. Efterskoler kan efter § 2, stk. 4, i lov om
efterskoler og frie fagskoler udbyde undervisning på 10.
klassetrin, der tilbydes som 10. klasse. En efterskoles tilbud om
10. klasse skal stå mål med kravene til undervisningen
i de obligatoriske fag, selvvalgt opgave, uddannelsesplan og
vejledning i folkeskolelovens § 19 c, stk. 2, 3, 5 og 6.
Eleverne i en efterskoles 10. klasse skal deltage i brobygning
eller kombinationer af brobygning og ulønnet praktik med et
uddannelsesperspektiv efter folkeskolelovens § 19 c, stk. 4.
Elever i 10. klasse kan indstille sig til prøver efter
folkeskolelovens § 19 f, hvis efterskolen tilbyder en
undervisning i prøvefagene, der står mål med
undervisningen i folkeskolen. Skolen skal tilbyde prøver i
de obligatoriske fag dansk, matematik og engelsk. Den valgfrie del
af 10. klasse kan efterskolerne disponere frit inden for rammerne
af lov om efterskoler og frie fagskoler. Den valgfrie del omfatter
aktiviteter, pædagogisk tilrettelagt samvær samt
undervisning i de fag, som den enkelte skole i øvrigt
måtte vælge at udbyde, jf. skolens værdigrundlag
og pædagogiske profil. Fælles for skolens tilbud er, at
de understøtter lovens hovedsigte, som er livsoplysning,
folkelig oplysning og demokratisk dannelse.
Det følger af § 15, stk. 2, i lov om efterskoler og
frie fagskoler, at et kursus på en efterskole skal være
åbent for alle, der opfylder betingelserne i lovens §
13, stk. 1-3, hvorefter det bl.a. er en betingelse for at kunne
medregnes i årselevtallet, at en elev har afsluttet 8
års skolegang, 7. klasse eller fyldt 14 år. Af §
11 i lov om efterskoler og frie fagskoler fremgår, at
elevbetalingen fastsættes af skolen, men den ikke må
være væsentlig over gennemsnittet for skoleformen. Der
er på de årlige finanslove fastsat en mindste
elevbetaling. Bortset fra i tilfælde, hvor en elev ikke
modtager statslig elevstøtte, skal egenbetalingen mindst
udgøre halvdelen af den mindste fastsatte egenbetaling. For
elever på efterskoler, der modtager statslig
elevstøtte, skal egenbetalingen mindst udgøre
halvdelen af det beløb, der fremkommer ved at fradrage den
maksimale statslige elevstøtte i den mindste fastsatte
egenbetaling. Staten yder efter lovens § 30 dels en
indkomstbestemt elevstøtte til nedsættelse af
elevbetalingen på kurser af mindst 2 ugers varighed, dels
elevstøtte med et grundstøttebeløb uanset
indkomstgrundlagets størrelse på kurser af mindst 5
ugers varighed og derover. Den indkomstbestemte elevstøtte
ydes på grundlag af et indkomstgrundlag, der er fastsat
på de årlige finanslove. Det er en betingelse for den
statslige elevstøtte, at efterskolen oppebærer tilskud
efter lov om efterskoler og frie fagskoler.
Efter folkeskoleloven § 19 e, stk. 1, kan
kommunalbestyrelsen indgå en overenskomst med en institution,
der udbyder erhvervsuddannelse, om tilbud af et 10.
klasseforløb, der kombinerer 10. klasse med 1. del af
erhvervsuddannelsernes grundforløb, også benævnt
20/20-ordning.
Der er tale om et fleksibelt forløb, der kombinerer 10.
klasse og 1. del af en erhvervsuddannelses grundforløb i et
integreret forløb. Forløbene er kommunalt finansieret
i 20 uger, bortset fra brobygningsperioden på fem uger, der
er finansieret gennem statslige aktivitetsafhængige
taxametertilskud efter lov om vejledning om uddannelse og erhverv
samt pligt til uddannelse, beskæftigelse m.v., og 20 uger,
der er finansieret ved statslige aktivitetsafhængige
taxametertilskud til 1. del af erhvervsuddannelsens
grundforløb. Kommunalbestyrelsen er ansvarlig for den del af
forløbet, der vedrører undervisningen i 10. klasse,
mens institutionen, der udbyder erhvervsuddannelse, er ansvarlig
for den del, der vedrører erhvervsuddannelsernes
grundforløb. Det beror på den overenskomst, der er
indgået mellem kommunalbestyrelsen og en institution, der
udbyder erhvervsuddannelse, hvor undervisningen finder sted,
herunder om den del af undervisningen kommunen er ansvarlig for og
står for gennemførelsen af gennemføres i
kommunale bygninger eller på institutionen, der udbyder
erhvervsuddannelse.
Eleverne i sådanne kombinerede forløb efter
folkeskolelovens § 19 e, stk. 1, skal opfylde adgangskravene
til erhvervsuddannelserne, jf. lov om erhvervsuddannelser, for at
kunne påbegynde forløbet. En elev, der har afsluttet
et 10. klasseforløb, der kombinerer 10. klasse med 1. del af
erhvervsuddannelsernes grundforløb, kan enten vælge at
fortsætte på 2. del af erhvervsuddannelsernes
grundforløb eller at påbegynde en anden
ungdomsuddannelse efter 10. klasse, idet eleven ved afslutningen af
forløbet har de samme muligheder for at søge
optagelse på andre ungdomsuddannelser som en elev, der har
afsluttet en almindelig 10. klasse.
Eleverne i kombinerede forløb efter folkeskolelovens
§ 19 e, stk. 1, er under 10. klassedelen omfattet af de
ordensregler, der gælder i henhold til folkeskoleloven, mens
de under erhvervsuddannelsesdelen er omfattet af de ordensregler,
der gælder på erhvervsuddannelserne.
En efterskole kan ikke indgå en overenskomst med en
institution, der udbyder erhvervsuddannelse, om tilbud af et 10.
klasseforløb som en 20/20-ordning.
Efter folkeskolelovens § 26 skal kommunalbestyrelsen
sørge for befordring af elever mellem skolen eller
brobygningsinstitutionen og hjemmet af elever i 10. klasse, der har
længere skolevej end 9 km eller hvis hensynet til
børnenes sikkerhed i trafikken gør det særligt
påkrævet. Ordningen i folkeskolelovens § 26
omfatter ikke elever på efterskoler, hvorfor befordring
mellem skolen og hjemmet for efterskoleelever må ske for egen
regning. Staten yder dog efter § 23 c i lov om efterskoler og
frie fagskoler tilskud til nedbringelse af befordringsudgifter i
forbindelse med brobygning inden for en bevilling, der
fastsættes på de årlige finanslove. Tilskuddet
fordeles til de enkelte skoler af Efterskoleforeningen, som
fastsætter kriterier for fordelingen, herunder om
egendækning.
Det følger af § 5 i lov om erhvervsuddannelse, at
for at blive optaget i en erhvervsuddannelse skal en ansøger
uden uddannelsesaftale, der søger om optagelse til
grundforløbets 1. del til påbegyndelse, senest i
august måned året efter, at ansøgeren har
opfyldt undervisningspligten efter folkeskoleloven dels have
opnået et karaktergennemsnit på mindst 2,0 i
henholdsvis dansk og matematik ved 9. - eller
10.-klasseprøver eller et tilsvarende resultat ved en
tilsvarende prøve, dels være vurderet uddannelsesparat
i henhold til lov om vejledning om uddannelse og erhverv samt pligt
til uddannelse, beskæftigelse m.v. Hvis en ansøger
ikke opfylder karakterbetingelserne kan vedkommende dog optages,
hvis den ansøgte skole ud fra en helhedsvurdering på
baggrund af en centralt stillet prøve og en samtale med
ansøgeren vurderer, at denne kan gennemføre en
erhvervsuddannelse. Hvis ansøgeren ikke er vurderet
uddannelsesparat, kan vedkommende optages, hvis den ansøgte
skole på baggrund af en samtale vurderer, at ansøgeren
kan gennemføre en erhvervsuddannelse. En ansøger kan
ikke optages på grundforløbets 1. del, hvis
ansøgeren har været optaget på
grundforløbets 1. del, har modtaget undervisning på en
produktionsskole af mindst 1 års varighed rettet mod
optagelse på en erhvervsuddannelse eller har
gennemført 1 år af en gymnasial uddannelse.
Elever i erhvervsuddannelserne er omfattet af lov om
befordringsrabat til uddannelsessøgende i ungdomsuddannelser
m.v., hvis deres uddannelse er tilrettelagt som
heltidsundervisning. Det er en betingelse for at få rabat, at
eleven ikke samtidig er indskrevet som studerende ved en
videregående uddannelsesinstitution. Der er endvidere
betingelser om, at eleven ikke samtidig kan få
befordringsgodtgørelse eller lignende i henhold til andre
regler samt ikke modtager løn fra praktikvirksomhed i
skoleperioden eller ikke er i lønnet praktik. Desuden skal
eleven være studieaktiv. Retten til rabat efter lov om
befordringsrabat til uddannelsessøgende i ungdomsuddannelser
m.v. gælder kun for måneder, hvor der efter
uddannelsesstedets undervisningsplan tilbydes undervisning eller
eksamen.
Elever, der deltager i 10. klasse kombineret med 1. del af
erhvervsuddannelsernes grundforløb, er omfattet af den
ordning, der gælder medhensyn til befordring efter
folkeskolelovens § 26, jf. § 8, stk. 5, i
bekendtgørelse nr. 1251 af 27. november 2014 om overenskomst
mellem en kommunalbestyrelse og en institution, der udbyder
erhvervsuddannelse, om varetagelse af 10. klasseundervisning samt
om 10.-klasseforløbene eud10 og kombineret 10. klasse med 1.
del af erhvervsuddannelsernes grundforløb (10.
klassebekendtgørelsen).
En institution for erhvervsrettet uddannelse kan efter § 1,
stk. 1, 4. pkt., i lov om institutioner for erhvervsrettet
uddannelse efter overenskomst med en kommunalbestyrelse varetage
10.-klassseundervisning efter folkeskoleloven. En institution for
erhvervsrettet uddannelse kan ikke indgå tilsvarende
overenskomst med en efterskole.
Institutioner for erhvervsrettet uddannelse kan efter lov om
erhvervsuddannelser udbyde erhvervsuddannelsernes
grundforløb, der består af en 1. del af 20 skoleugers
varighed og en 2. del af indtil 20 skoleugers varighed. Det er
institutionen for erhvervsrettet uddannelse, der skal
gennemføre og tilrettelægge undervisningen i
skoleugerne, der er praksisnær og anvendelsesorienteret,
således at eleverne opnår generelle erhvervsfaglige
kompetencer og bliver afklaret om valg af den erhvervsuddannelse,
de vil fortsætte med. . Hovedparten af undervisningen i
skoleuger på 1. del af erhvervsuddannelsernes
grundforløb foregår derfor i et erhvervsfagligt
miljø.
Kommunerne yder et kommunalt bidrag pr. årselev, der er
indskrevet på en efterskole pr. 5. september året
før finansåret. Det er et kommunalt bidrag, som er
fastsat på baggrund af, at efterskoleeleven tager hele 10.
klasse på efterskolen i stedet for i folkeskolen, som er en
kommunal forpligtelse. Det kommunale bidrag til efterskoler er et
enhedsbidrag til finansieringen af efterskolerne.
2.6.2. Ministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
Over en årrække har der været færre og
færre unge, der har søgt ind på
erhvervsuddannelserne. Med erhvervsuddannelsesreformen fra 2014
(aftale af 24. februar 2014 om "Bedre og mere attraktive
erhvervsuddannelser"), er gennemført en reform af
erhvervsuddannelserne, der samlet har styrket
erhvervsuddannelserne. Der er imidlertid behov for yderligere
tiltag med henblik på at øge søgningen til
erhvervsuddannelserne.
En af mulighederne er, at flere unge i overgangen fra
grundskolen til ungdomsuddannelser får mulighed for at
kombinere 10. klasse på en efterskole med 1. del af
erhvervsuddannelsernes grundforløb, således som der
allerede er mulighed for i henhold til overenskomst mellem en
kommunalbestyrelse og institution for erhvervsrettet uddannelse.
Sådanne forløb kan medvirke til at flere unge
overvejer mulighederne for at søge ind på en
erhvervsuddannelser, i stedet for automatisk at søge ind
på det almene gymnasium, som langt størstedelen af de
unge gør i dag.
Det foreslås derfor, at der etableres en
forsøgsordning, hvor efterskoler og institutioner for
erhvervsrettet uddannelse efter ansøgning kan deltage.
Som led i forsøget kan en efterskole og en institution
for erhvervsrettet uddannelse indgå en overenskomst om
gennemførelsen af et 10. klasseforløb, der kombinerer
10. klasse med 1. del af erhvervsuddannelsernes grundforløb,
svarende til de overenskomster som kommunalbestyrelserne i dag kan
indgå i henhold til folkeskolelovens § 19 e, stk. 1.
Modellen vil således med hensyn til rammerne for
undervisningen svare til det, som kendes fra folkeskolelovens
§ 19 e, stk. 1, blot sådan, at det er en efterskole og
ikke en kommunalbestyrelse, der er ansvarlig for
10.-klasseundervisningen. Gennemførelsen af 1. del af
erhvervsuddannelsernes grundforløb som led i sådan en
overenskomst vil for institutionen for erhvervsrettet uddannelse
være ordinær virksomhed, der skal være i
overensstemmelse med uddannelsesreglerne i lov om
erhvervsuddannelser.
Af sådanne overenskomster mellem en efterskole og en
institution for erhvervsrettet uddannelse skal det fremgå,
hvordan den nærmere procedure for optagelse, organisering,
tilrettelæggelse m.v. er i forløbet. Det skal af
overenskomsten fremgå, at det er efterskolen, der er
ansvarlig for den del, der vedrører undervisning i 10.
klasse, mens institutionen for erhvervsrettet uddannelse er
ansvarlig for grundforløbet. Efterskolen og institutionen
for erhvervsrettet uddannelse vil herunder inden for deres
ansvarsområder være forpligtede til at sørge for
specialundervisning og anden specialpædagogisk bistand til
elever med behov herfor. Af overenskomsten skal også
fremgå en tidsplan for gennemførelsen af
undervisningen, og hvor den skal gennemføres.
Det vil være efterskolen, der optager elever i
forløbet, men eleverne skal være uddannelsesparate og
opfylde adgangskravene til erhvervsuddannelserne for at kunne
påbegynde det kombinerede forløb. Det er institutionen
for erhvervsrettet uddannelse, der som ansvarlig for
gennemførelsen af 1. del af erhvervsuddannelsernes
grundforløb vurderer, hvorvidt optagelsesbetingelserne i lov
om erhvervsuddannelser er opfyldt.
Eleverne vil under 10. klassedelen og kostskoleopholdet
være omfattet af efterskolens ordensregler, mens de under
erhvervsuddannelsesdelen vil være omfattet af de
ordensregler, der gælder i henhold til lov om
erhvervsuddannelser.
Finansieringen af undervisningen i forløbene i
forsøgene vil for 10.-klassedelen være statslige
tilskud til efterskolen efter lov om efterskoler og frie fagskoler,
bortset fra brobygningsperioder, der er finansieret gennem
statslige aktivitetsafhængige taxametertilskud efter lov om
vejledning om uddannelse og erhverv samt pligt til uddannelse,
beskæftigelse m.v. Erhvervsuddannelsesdelen vil være
finansieret ved statslige aktivitetsafhængige
taxametertilskud til erhvervsuddannelsens grundforløb.
Tilskuddene udbetales efter de regler, der gælder for de
enkelte tilskud og til den institution, der gennemfører den
tilskudsudløsende aktivitet. De almindelige tilskudsregler i
lov om efterskoler og frie fagskoler gælder således for
10.-klassedelen og betyder bl.a., at der i hver uge skal være
undervisning svarende til mindst 5 hele undervisningsdage, jf.
§ 16, stk. 1, 2. pkt., i lov om efterskoler og frie
fagskoler.
Eleverne, som søger om optagelse i et 10.
klasseforløb, der gennemføres som led i
forsøget, vil under hele 10. klasseforløbet, dvs.
både 10. klassedelen ved efterskolens foranstaltning og 1.
del af erhvervsuddannelsernes grundforløb ved institutionen
for erhvervsrettet uddannelses foranstaltning, bo på
efterskolen og deltage i et kostskoleliv på efterskolen.
Under 10. klassedelen af forløbet vil elevens
kostskoleophold være omfattet af reglerne i lov om
efterskoler og frie fagskoler, herunder med hensyn til statslige
tilskud og statslig elevstøtte. Under 1. del af
erhvervsuddannelsernes grundforløb vil eleven være
omfattet af reglerne i lov om efterskoler og frie fagskoler om
statslig elevstøtte, idet eleven vil være berettiget
til at modtage statslig elevstøtte på
grundforløbet.
Eleverne vil under 10. klasseforløbets
brobygningsperioder være omfattet af ordningen med statsligt
tilskud til nedbringelse af befordringsudgifter efter § 23 c i
lov om efterskoler og frie fagskoler. Under resten af 10.
klasseforløbets 10.-klassedel vil eleverne ikke være
omfattet af offentlige befordringsordninger, mens de under
erhvervsuddannelsesdelen vil være omfattet af ordningen efter
lov om befordringsrabat til uddannelsessøgende i
ungdomsuddannelser m.v. Det vil betyde, at de kan få
befordringsrabat efter lov om befordringsrabat til
uddannelsessøgende i ungdomsuddannelser m.v., hvis deres
uddannelse er tilrettelagt som heltidsundervisning, og de opfylder
betingelserne om ikke samtidig at være indskrevet som
studerende ved en videregående uddannelsesinstitution, ikke
samtidig kan få befordringsgodtgørelse eller lignende
i henhold til andre regler, ikke modtager løn fra
praktikvirksomhed i skoleperioden, ikke er i lønnet praktik
og er studieaktive. Hvis betingelserne er opfyldte, gælder
retten til rabat efter lov om befordringsrabat til
uddannelsessøgende i ungdomsuddannelser m.v. for
måneder, hvor der efter uddannelsesstedets undervisningsplan
tilbydes undervisning eller eksamen.
Eud-aftalekredsen (Regeringen (Venstre, Liberal Alliance og Det
Konservative Folkeparti), Socialdemokratiet, Dansk Folkeparti,
Radikale Venstre og Socialistisk Folkeparti) er enige om, at
gennemføre et treårigt rammeforsøg, hvor der
kan deltage op til seks efterskoler med samlet op til 200 elever i
10. klasseforløb, der kombinerer 10. klasse med 1. del af
erhvervsuddannelsernes grundforløb. Forsøget startes
så vidt muligt op pr. 1. august 2017 og gennemføres i
så fald i skoleårene 2017/18, 2018/19 og 2019/20 med en
evaluering inden den 1. oktober 2019 med henblik på, at
eud-aftalekredsen i efteråret 2019 kan drøfte,
hvorvidt der skal etableres permanent ordning, hvor en efterskole
og en institution for erhvervsrettet uddannelse kan indgå en
overenskomst om tilbud af et 10. klasseforløb, der
kombinerer 10. klasse med 1. del af erhvervsuddannelsernes
grundforløb. Evalueringen vil derfor blandt andet indeholde
en undersøgelse af søgemønsteret henholdsvis
til og fra kombinationsordningen, da det er grundlaget for at kunne
vurdere de økonomiske konsekvenser ved gøre ordningen
permanent for både efterskolerne og erhvervsuddannelserne. I
forbindelse med overvejelser om evt. at gøre ordningen
permanent efter forsøgsperioden skal der endvidere tages
fornyet stilling til, hvordan potentielle merudgifter ved en
permanent ordning skal finansieres.
Vurderingen af forsøgsansøgninger vil ske på
baggrund af en vurdering af de ansøgende skolers betydning i
forhold til at fremme unges overgang til erhvervsuddannelserne. Der
vil også ved vurderingen af ansøgningerne kunne
lægges vægt på at få en bred geografisk
fordeling af de deltagende efterskoler og institutioner for
erhvervsrettet uddannelse med henblik på, at forsøgene
kan gennemføres under forskellige regionale og lokale
forhold. Undervisningsministeren kan fastsætte vilkår
ved godkendelse af et forsøg, herunder f.eks. om
overenskomstens indhold, årlige opdatering, undervisningens
organisation og tilrettelæggelse og krav til parternes
afrapportering, herunder medvirken ved en af ministeriet igangsat
evaluering af forsøget.
Erfaringerne fra forsøgene vil som nævnt
indgå i de politiske overvejelser i efteråret 2019 om
en permanent ordning som led i det fortsatte arbejde med at sikre
attraktive erhvervsuddannelser.
I forsøgsordningen er eleven kun 20 uger i 10. klasse,
hvorfor staten ikke kan opkræve det almindelige kommunale
bidrag til efterskoleopholdet, men i stedet må opkræve
et særligt kommunalt bidrag, som er det halve af det på
finansloven fastsatte kommunale bidrag på finanslovskonto
§ 20.22.22.
Der henvises til lovforslagets § 6 og bemærkninger
hertil.
3. Økonomiske og administrative konsekvenser for
det offentlige
Økonomisk berøres det
offentlige af lovforslagets § 1 som arbejdsgivere på
samme måde som arbejdsgivere i det private erhvervsliv. Alle
arbejdsgivere modtager efter forslaget et tilskud fra
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag efter den foreslåede §
21 c i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets
§ 1, nr. 20. Herudover kan offentlige arbejdsgivere modtage en
fordels- og/eller en praktikbonus efter de foreslåede §
15 g og § 15 h i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf.
lovforslagets § 1, nr. 14, og evt. få udbetalt en
forholdsmæssig del af et evt. overskud i den samlede
praktikpladsafhængige AUB-ordning for den enkelte sektor (her
statslig, regional eller kommunal) efter den foreslåede
§ 21 d i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf.
lovforslagets § 1, nr. 20. Det offentlige kan som arbejdsgiver
også risikere at skulle betale et merbidrag på 27.000
kr. årligt pr. manglende praktikårselev efter den
foreslåede § 21 a i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets § 1, nr. 20, samt evt.
skulle indbetale et forholdsmæssigt bidrag til
underskudsdækning, hvis der er underskud i den samlede
praktikpladsafhængige AUB-ordning for den enkelte sektor (her
statslig, regional eller kommunal) efter den foreslåede
§ 21 e i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf.
lovforslagets § 1, nr. 20.
Samlet set vil det
praktikpladsafhængige AUB-kredsløb gå i nul for
den enkelte sektor, men der vil være en omfordeling mellem de
enkelte arbejdsgivere i hver sektor. Denne omfordeling er tilsigtet
og skal give arbejdsgiverne en tilskyndelse til at oprette flere
praktikpladser. Hertil kommer udgifter til udvikling og
implementering af den nye praktikpladsafhængige AUB-model,
der finansieres af de arbejdsgiverbidrag efter § 18 i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, der indbetales af såvel
offentlige som private arbejdsgivere. Bidraget foreslås ikke
forhøjet som følge af forslaget. I forbindelse med
udarbejdelsen af det særskilte register i Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, som vil indeholde uddannelsesoplysninger til
brug for administration af det praktikpladsafhængige
AUB-bidrag, ydes et statsligt tilskud til AUB's omkostninger ved at
etablere registeret. Statstilskuddet forventes at udgøre 3,5
mio. kr. i 2017.
Den foreslåede justering af statens tilskud til
institutioner for formidling af uddannelsesaftaler vil blive
tilrettelagt, så den er budgetteret udgiftsneutral for
staten.
Forslaget om arbejdsgivernes overtagelse af
finansieringsansvaret for driftsudgifterne til skolepraktik over
2016-niveau medfører potentielt mindreudgifter for staten,
såfremt udgifterne til skolepraktik stiger til et niveau, der
er højere end 2016-niveauet. En eventuel finansiering vil
ske over de arbejdsgiverbidrag efter § 18 i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, der indbetales af såvel
offentlige som private arbejdsgivere. Bidraget foreslås ikke
forhøjet som følge af forslaget.
For så vidt angår lovforslagets § 1
berøres de offentlige arbejdsgivere administrativt på
samme måde som de private arbejdsgivere. Både
offentlige og private arbejdsgivere skal forholde sig til den nye
praktikpladsafhængige AUB-model for at sikre opfyldelsen af
praktikpladsmålsætningen (måluddannelsesratioen).
I forhold til bonusordninger skal de offentlige arbejdsgivere ikke
indberette data til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag eller
søge om bonusudbetaling. Dette vil ske automatisk i
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Derfor er der ingen
administrative konsekvenser forbundet med denne del af ordningen.
Dog vil der være administrative konsekvenser for offentlige
arbejdsgivere, som ønsker at søge om fritagelse for
merbidrag som følge af forgæves søgte elever
efter den foreslåede § 21 b i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets § 1, nr. 20.
De økonomiske konsekvenser for den foreslåede
ændring om, at muligheden for at modtage
voksenlønrefusionssatsen, hvis arbejdsgivere i henhold til
uddannelsesaftalen har udbetalt voksenelevløn under
skoleophold til elever, fremadrettet afhænger af elevens
alder ved uddannelsesaftalens påbegyndelse, jf. § 4,
stk. 2, 1. pkt. forventes at kunne holdes inden for Arbejdsgiverens
Uddannelsesbidrags nuværende økonomi. Bidraget
foreslås ikke forhøjet som følge af
forslaget.
For så vidt angår lovforslagets § 2 forventes
ikke administrative konsekvenser ved forslaget for offentlige eller
private arbejdsgivere. Såfremt uddannelser, som
dimensioneres, og som særligt dimensioneres med
praktikpladskrav, tilbyder skolepraktik, må det forventes, at
skolepraktikken udfases således, at der på disse
uddannelser kun er adgang til skolepraktik for elever, der
uforskyldt mister deres praktikplads eller har retskrav på
skolepraktik som følge af en kort aftale eller en
trinuddannelse. Dette vil medføre besparelser på de
statslige driftsudgifter til skolepraktik samt på de private
og offentlige arbejdsgiverfinansierede udgifter til
skolepraktikydelse, som finansieres gennem uddannelsesbidraget i
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Dog vil udgifter til
lønrefusion til arbejdsgivere under elevernes skoleophold,
som også finansieres ved AUB-bidraget, stige, da det
forventes, at flere elever vil få en uddannelsesaftale. De
modsatrettede effekter gør det vanskeligt at skønne
over den forventede økonomiske effekt på
økonomien i Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag som
følge af dette lovforslag. De øvrige elementer i
lovforslagets § 2 vurderes ikke at have økonomiske
konsekvenser for den offentlige sektor.
Lovforslagets § 3 forventes ikke at være forbundet
med administrative byrder for kommunerne eller staten. Med
forslaget gives skolerne øget frihed og fleksibilitet i
forhold til deres tilrettelæggelse af henholdsvis, hvilke
partnerskaber skolerne skal søge at indgå i som led i
åben skole, og hvornår de kan tilbyde eleverne at komme
i erhvervspraktik. Forslaget vurderes heller ikke forbundet med
administrative konsekvenser, da den foreslåede ændring
i § 3, stk. 4, og § 9, stk. 3, i lov om folkeskolen, jf.
lovbekendtgørelsen nr. 747 af 20. juni 2016, vil øge
skolernes fleksibilitet og give bredere muligheder for eleverne.
For så vidt angår den foreslåede ændring af
§ 9, stk. 3 bemærkes, at Kommunernes Landsforening
således også har anbefalet fremrykning af praktik i
folkeskolen til 7. klasse i forbindelse med drøftelser af
regelforenklingstiltag.
Lovforslagets § 4 vurderes ikke at være forbundet med
økonomiske konsekvenser, da brobygningsaktiviteten i dag -
reserveret til de ikke-uddannelsesparate - ikke udnyttes
tilstrækkeligt. Flere steder er der problemer med, at
eleverne udebliver. Med det foreslåede nye initiativ tilbydes
brobygningsaktiviteten også uddannelsesparate elever, hvilket
kan målrette ordningen. Antallet af elever forventes samlet
at være på samme niveau som antaget i dag.
For så vidt angår lovforslagets § 5
udestår omfanget af offentlige administrative byrder ved
lovforslaget, da lovforslagets implementering afventer en varig
plan for administrationen og IT-understøttelsen af
VEU-godtgørelsen, som skal indgå i den kommende fase
af trepartsdrøftelser mellem regeringen og arbejdsmarkedets
parter, der påbegyndes efter afslutningen af
overenskomstforhandlingerne på det private arbejdsmarked.
Offentlige administrative og økonomiske byrder ved denne del
af lovforslaget forventes som udgangspunkt knyttet til selve
udviklingen af ny administrativ understøttelse af ordningen.
Selve lovforslaget finansieres inden for den eksisterende
VEU-godtgørelsesordning, hvor staten alene finansierer
godtgørelsesudgifter på marginen. Lovforslaget
gør det muligt, at medarbejdere og virksomheder kan
søge og hjemtage VEU-godtgørelse for flere
kursustimer, end de kan i dag. Samtidig gør forslaget
VEU-godtgørelsesordningen mere fleksibel, sådan at
gennemførelse af AMU-kurser vil kunne foregå mere
effektiv, hvormed medarbejderne vil være væk fra deres
virksomheder i færre dage, og der kan opnås besparelse
i forhold til de eksisterende udgifter til kost og logi indenfor
ordningen.
For så vidt angår lovforslagets § 6 er
skønnet over de økonomiske konsekvenser forbundet med
usikkerhed. Lovforslagets økonomiske konsekvenser
afhænger således af elevernes søgemønster
til og fra kombinationsordningen. Med den foreslåede model,
hvor eleverne også under de 20 uger med
eud-grundforløb modtager statslig elevstøtte til
nedsættelse af deltagerbetalingen, indebærer forslaget
offentlige merudgifter. Disse er opgjort til 3,6 mio. kr. i
løbet af hele forsøgsperioden svarende til den
skønnede udgift til statslig elevstøtte for eleverne
i forsøget. Disse merudgifter finansieres i forsøget
ved en mindre reduktion af tilskuddet til individuel supplerende
elevstøtte til efterskolerne i perioden 2018-2020.
Eventuelle merudgifter i 2017 finansieres inden for
Undervisningsministeriets ramme.
Det er på den baggrund samlet set vurderingen, at denne
del af lovforslaget ikke indebærer hverken mer- eller
mindreudgifter for det offentlige, da merudgifter finansieres inden
for efterskolernes samlede økonomi eller
Undervisningsministeriets ramme.
Evalueringen i 2019 indebærer bl.a. en vurdering af
søgemønstret til og fra kombinationsordningen med
henblik på at fastlægge en vurdering af de
økonomiske konsekvenser inden ordningen eventuelt
gøres permanent. Der er ikke med finansieringen af
forsøgsordningen truffet beslutning om finansiering af en
eventuel permanent ordning.
Lovforslaget har ingen væsentlige administrative
konsekvenser for det offentlige. Der vil være
administrationsudgifter forbundet med behandling af
ansøgninger, opfølgning og evaluering m.v. af
forsøgsordningen. Udgifterne hertil afholdes inden for
Undervisningsministeriets eksisterende økonomiske ramme.
4. Økonomiske og administrative konsekvenser for
erhvervslivet mv.
Økonomisk berøres
erhvervslivet af lovforslagets § 1 som arbejdsgivere på
samme måde som arbejdsgivere i det offentlige. Alle
arbejdsgivere vil kunne modtage et tilskud fra Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag efter den foreslåede § 21 c i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets § 1, nr.
20. Herudover kan arbejdsgiverne modtage en fordels- og/eller en
praktikbonus efter de foreslåede § 15 g og § 15 h i
i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets
§ 1, nr. 14, og evt. få udbetalt en forholdsmæssig
del af et evt. overskud i den samlede praktikpladsafhængige
AUB-ordning for den enkelte sektor (her privat) efter den
foreslåede § 21 d i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets § 1, nr. 20.
Erhvervslivet kan som arbejdsgiver også risikere at skulle
betale et merbidrag på 27.000 kr. årligt pr. manglende
praktikårselev efter den foreslåede § 21 a i lov
om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets § 1,
nr. 20, samt evt. skulle indbetale et forholdsmæssigt bidrag
til underskudsdækning, hvis der er underskud i den samlede
praktikpladsafhængige AUB-ordning for den enkelte sektor (her
den private sektor) efter den foreslåede § 21 e i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets § 1, nr.
20.
Samlet set vil det
praktikpladsafhængige AUB-kredsløb gå i nul for
den private sektor, men der vil være en omfordeling mellem de
enkelte arbejdsgivere i sektoren. Denne omfordeling er tilsigtet og
skal give arbejdsgiverne en tilskyndelse til at oprette flere
praktikpladser. Hertil kommer udgifter til udvikling og
implementering af den nye praktikpladsafhængige AUB-model,
der finansieres af de arbejdsgiverbidrag, der indbetales af
såvel offentlige som private arbejdsgivere. Bidraget
foreslås ikke forhøjet som følge af
forslaget.
Erhvervslivet berøres administrativt af lovforslagets
§ 1 på samme måde som de offentlige arbejdsgivere.
Arbejdsgiverne vil ikke skulle indberette data til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag eller søge om bonusudbetaling. Dette vil
ske automatisk i Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Derfor er der
ingen administrative konsekvenser forbundet med denne del af
ordningen. Dog vil der være administrative konsekvenser for
arbejdsgivere, som ønsker at søge om fritagelse for
merbidrag som følge af forgæves søgte elever
efter det foreslåede § 21 b i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets § 1, nr. 20.
De økonomiske konsekvenser for den foreslåede
ændring om, at muligheden for at modtage
voksenlønrefusionssatsen, hvis arbejdsgivere i henhold til
uddannelsesaftalen har udbetalt voksenelevløn under
skoleophold til elever, fremadrettet afhænger af elevens
alder ved uddannelsesaftalens påbegyndelse, jf. § 4,
stk. 2, 1. pkt. forventes at kunne holdes inden for Arbejdsgiverens
Uddannelsesbidrags nuværende økonomi. Bidraget
foreslås ikke forhøjet som følge af
forslaget.
De administrative konsekvenser af lovforslagets § 1 er
endvidere blevet vurderet af Erhvervsstyrelsens Team Effektiv
Regulering (TER), der vurderer, at forslaget medfører
både administrative byrder og lettelser for erhvervslivet.
Konsekvenserne kan ikke på nuværende tidspunkt
kvantificeres nærmere, hvilket skyldes, at en nærmere
vurdering heraf afhænger af de endelige udmøntning af
lovforslagets bemyndigelser i relation til beregningsgrundlaget for
det praktikpladsafhængige AUB-bidrag samt de
dokumentationskrav, der vil blive stillet til virksomhederne i
relation til opslag efter elever.
Forslaget om arbejdsgivernes overtagelse af
finansieringsansvaret for driftsudgifterne til skolepraktik over
2016-niveau medfører potentielt merudgifter for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, såfremt udgifterne til
skolepraktik stiger til et niveau, der er højere end
2016-niveauet. En eventuel finansiering vil ske over de
arbejdsgiverbidrag efter § 18 i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, der indbetales af såvel offentlige som
private arbejdsgivere. Bidraget foreslås ikke forhøjet
som følge af forslaget.
For så vidt angår lovforslagets øvrige dele
henvises til bemærkningerne under afsnit 3 om
økonomiske og administrative konsekvenser for det
offentlige.
5. Administrative konsekvenser for borgerne
Lovforslaget har ingen administrative konsekvenser for
borgerne.
6. Miljømæssige konsekvenser
Lovforslaget har ikke
miljømæssige konsekvenser.
7. Forholdet til EU-retten
Lovforslaget indeholder ikke EU-retlige aspekter.
8. Hørte myndigheder og organisationer
mv.
Et udkast til lovforslag har i perioden den 3. februar 2017 til
den 21. februar 2017 været sendt i høring hos
følgende myndigheder og organisationer m.v.:
Akademikerne, Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, B-SOSU,
Børne- og Ungdomspædagogernes Landsforbund (BUPL),
Børnerådet, Centralorganisationernes
Fællesudvalg, Danmarks Evalueringsinstitut, Danmarks
Fiskeriforening Producent Organisation, Danmarks Private Skoler -
grundskoler & gymnasier, Danmarks Statistik, Danmarks
Vejlederforening, Dansk Arbejdsgiverforening, Dansk Center for
Undervisningsmiljø, Dansk Friskoleforening, Dansk Industri,
Dansk Ungdoms Fællesråd, Danske Erhvervsskoler og
-Gymnasier-Lederne, Danske Erhvervsskoler og
-Gymnasier-Bestyrelserne, Danske Handicaporganisationer, Danske
Landbrugsskoler, Danske Regioner, Danske Skoleelever, Danske
SOSU-skoler, Datatilsynet, Det Centrale Handicapråd, Det
Nationale Dialogforum for Uddannelses- og Erhvervsvejledning,
Deutscher Schul- und Sprachverein für Nordschleswig,
Efterskoleforeningen, Erhvervsskolelederne, Erhvervsskolernes
ElevOrganisation, Finanssektorens Arbejdsgiverforening, Foreningen
af tekniske og administrative tjenestemænd, Foreningen for
Kristne Friskoler, Foreningen Frie Fagskoler,
Foreningsfællesskabet Ligeværd,
Forhandlingsfællesskabet, Frie Skolers Lærerforening,
FSR - danske revisorer, Funktionærernes og
Tjenestemændenes Fællesråd,
Håndværksrådet, Institut for Menneskerettigheder,
KL, LandboUngdom, Landbrug & Fødevarer,
Landselevbestyrelsen for det pædagogiske område,
Landselevbestyrelsen for social- og sundhedsområdet,
Landsorganisationen i Danmark, Landssammenslutningen af
Handelsskoleelever, Lederne, Lilleskolerne, Lærernes
Centralorganisation, Netværket for kostafdelinger,
Rigsrevisionen, Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelser (REU), Rådet for Etniske
Minoriteter, Rådet for Ungdomsuddannelser, Rådet for
Voksen- og Efteruddannelse (VEU-Rådet), Studievalg Danmark og
UU Danmark.
| Positive konsekvenser/mindreudgifter (hvis
ja, angiv omfang) | Negative konsekvenser/merudgifter (hvis
ja, angiv omfang) | Økonomiske konsekvenser for stat,
kommuner og regioner | Offentlige arbejdsgivere: Vil kunne modtage et tilskud fra
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag (den foreslåede § 21 c
i lovforslagets § 1, nr. 20). Vil kunne modtage fordels- og praktikbonus
(de foreslåede § 15 g og § 15 h i lovforslagets
§ 1, nr. 14) Vil kunne modtage overskydende midler fra
ordningen ved overskudsdeling (den foreslåede § 21 d i
lovforslagets § 1, nr. 20) Tilgangen til skolepraktik forventes at
falde. Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag vil derfor få
færre udgifter til skolepraktikydelse. Forslaget om arbejdsgivernes overtagelse
af finansieringsansvaret for driftsudgifterne til skolepraktik over
2016-niveau medfører potentielt mindreudgifter for staten.
Eventuel finansiering vil ske over det ordinære
arbejdsgiverbidrag, der indbetales af såvel offentlige som
private arbejdsgivere. Forslaget om, at muligheden for at
få lønrefusion fremadrettet afhænger af elevens
alder ved indgåelse af uddannelsesaftalen vil betyde, at
arbejdsgiverne får dækket en større del af deres
lønudgifter til elever under skoleophold. | Offentlige arbejdsgivere: Vil kunne risikere at skulle betale et
merbidrag på 27.000 kr. årligt pr. manglende
praktikårselev (den foreslåede § 21 a i
lovforslagets § 1, nr. 20) Vil kunne risikere at skulle betale
manglende midler til ordningen ved underskudsdeling (den
foreslåede § 21 e i lovforslagets § 1, nr.
20) Vil skulle afholde udgifter til udvikling
og implementering af modellen for det nye
praktikpladsafhængige AUB-bidrag. I forbindelse med oprettelsen af det
særskilte uddannelsesregister i Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag ydes et særskilt statstilskud på
forventet 3,5 mio. kr. i 2017 til at dække
etableringsomkostningerne ved registret. | Administrative konsekvenser for stat,
kommuner og regioner | Automatisk udbetaling af bonus samt
tilskud fra Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. | Offentlige arbejdsgivere skal selv
ansøge om fritagelse for forgæves søgte elever
(den foreslåede § 21 b i lovforslagets § 1, nr.
20). | Økonomiske konsekvenser for
erhvervslivet | Vil kunne modtage et tilskud fra
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag (den foreslåede § 21 c
i lovforslagets § 1, nr. 20). Vil kunne modtage fordels- og praktikbonus
(de foreslåede § 15 g og § 15 h i lovforslagets
§ 1, nr. 14) Vil kunne modtage overskydende midler fra
ordningen ved overskudsdeling (den foreslåede § 21 d i
lovforslagets § 1, nr. 20) Tilgangen til skolepraktik forventes at
falde. Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag vil derfor få
færre udgifter til skolepraktikydelse. Skal finansiere den del af
driftsudgifterne til skolepraktik, som ligger over udgiftsniveauet
for 2016. Forslaget om, at muligheden for at
få lønrefusion fremadrettet afhænger af elevens
alder ved indgåelse af uddannelsesaftalen vil betyde, at
arbejdsgiverne får dækket en større del af deres
lønudgifter til elever under skoleophold. | Vil kunne risikere at skulle betale et
merbidrag på 27.000 kr. årligt pr. manglende
praktikårselev (den foreslåede § 21 a i
lovforslagets § 1, nr. 20) Vil kunne risikere at skulle betale
manglende midler til ordningen ved underskudsdeling (den
foreslåede § 21 e i lovforslagets § 1, nr.
20) Der vil være betydelige merudgifter
til udvikling og administration i Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag. | Administrative konsekvenser for
erhvervslivet | Udbetaling af bonus samt tilskud fra
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag sker automatisk. | Betydelig administrativ meropgave for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag Virksomheder skal selv ansøge om
fritagelse for forgæves søgte elever (den
foreslåede § 21 b i lovforslagets § 1, nr.
20). | Administrative konsekvenser for
borgerne | Ingen | Ingen | Miljømæssige
konsekvenser | Ingen | Ingen | Forholdet til EU-retten | Lovforslaget indeholder ikke EU-retlige
aspekter. | Overimplementering af EU-retlige
minimumsforpligtelser (sæt X) | JA | NEJ X |
|
Bemærkninger til lovforslagets
enkelte bestemmelser
Til §
1
Til nr. 1
Efter § 4, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag ydes der lønrefusion til arbejdsgivere,
der i henhold til uddannelsesaftale har udbetalt løn under
skoleophold til elever under erhvervsuddannelse i overensstemmelse
med lovgivningen for disse uddannelser og til elever under
uddannelser, der efter beslutning truffet af bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan sidestilles med
erhvervsuddannelser.
§ 4, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
specificerer, at der for elever under erhvervsuddannelse for
voksne, jf. kapitel 7 d i lov om erhvervsuddannelser, ydes
lønrefusion med en særlig takst for voksne,
såfremt arbejdsgiveren udbetaler voksenløn (som
redaktionelt foreslås ændret til
"voksenelevløn", jf. neden for).
Det foreslås at ændre § 4,
stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
således, at der for elever, der ved uddannelsesaftalens
påbegyndelse er fyldt 25 år, ydes refusion efter stk. 1
med en særlig takst for voksne, såfremt arbejdsgiveren
udbetaler voksenløn ("voksenelevløn", jf. neden
for).
Det foreslåede indebærer, at reglerne om
lønrefusion med den særlige takst for voksne i §
4 i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag ikke alene vil omfatte
elever under erhvervsuddannelse for voksne, men - som det tidligere
var tilfældet - også andre elever under
erhvervsuddannelse, som ved uddannelsesaftalens påbegyndelse
er fyldt 25 år, såfremt arbejdsgiveren udbetaler
voksenløn ("voksenelevløn", jf. neden for).
Det foreslåede indebærer endvidere, at der skabes
overensstemmelse mellem bestemmelserne om lønrefusion i lov
om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag og en lang række
arbejdsmarkedsoverenskomster, som fastlægger, at udbetaling
af voksenløn ("voksenelevløn", jf. neden for)
hænger sammen med, hvorvidt eleven er fyldt 25 år,
når uddannelsesaftalen bliver indgået.
Der foreslås endvidere en redaktionel ændring af
terminologien "voksenløn" til "voksenelevløn",
hvilket indebærer, at lovteksten bringes i overensstemmelse
med den terminologi, som anvendes i de omtalte
arbejdsmarkedsoverenskomster.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1.5 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 2
Efter § 12 b, stk. 1, 1. pkt., i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag ydes der tilskud til faglige udvalg og lokale
uddannelsesudvalg til vejledning om uddannelsesmuligheder,
beskæftigelsesmuligheder og hjælp til
aftaleindgåelse mv. for elever og praktikvirksomheder i
overgangen fra grundforløb til hovedforløb i
erhvervsuddannelserne.
Det foreslås at ændre § 12
b, stk. 1, 1. pkt., i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag således, at kravet om, at den omhandlede
vejledning skal findes sted i overgangen fra grundforløb til
hovedforløb, udgår af bestemmelsen.
Med lovforslagets § 2, nr. 2, foreslås en ny
affattelse af § 9 i lov om erhvervsuddannelser, hvorved der
etableres en ny ordning for dimensionering af erhvervsuddannelser.
Som følge af det foreslåede i § 2, nr. 2, vil der
bl.a. kunne træffes beslutning om dimensionering
således, at kun elever med en indgået uddannelsesaftale
kan optages på uddannelsen (uddannelser med
praktikpladskrav).
For uddannelser med praktikpladskrav vil det imidlertid ikke
være relevant at yde vejledning om uddannelsesmuligheder i
overgangen fra grundforløb til hovedforløb, men
derimod før grundforløbets begyndelse. Det
foreslåede indebærer, at der for sådanne
uddannelser vil være mulighed herfor med tilskud efter §
12 b, stk. 1, 1. pkt., i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Der tilsigtes i øvrigt ikke ændringer med hensyn
til muligheden for at tilrettelægge vejledningen for andre
uddannelser således, at den som hidtil finder sted i
overgangen fra grundforløb til hovedforløb.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.2.1 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 3
Det følger af § 12 c, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, at staten yder tilskud til
institutioner for erhvervsrettet uddannelse og andre skoler og
institutioner til praktikpladsopsøgning og vejledning af
elever om praktik og beskæftigelsesmuligheder. Der ydes et
tilskud pr. elev, der indgår uddannelsesaftale inden for lov
om erhvervsuddannelser, herunder kombinationsaftale, eller som
kommer i praktik i udlandet, jf. § 31, stk. 4, i lov om
erhvervsuddannelser. Tilskuddets størrelse fastsættes
på de årlige finanslove.
Tilskuddets størrelse er i Finansloven fastsat i
tekstanmærkning 102 ad finanslovskonto § 20.31.11, af
hvis stk. 2 følger, at tilskud efter § 12 c, stk. 1, i
lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag ydes fra 2007 på
grundlag af et årligt måltal for antal registrerede
uddannelsesaftaler pr. tilskudsmodtagende institution, jf. dog stk.
3 og 4 omtalt neden for.
Tilskud ydes for uddannelsesaftaler, som er registreret i
systemet Easy-P senest den 31. december året efter, at
uddannelsesaftalen er indgået. Måltallet for den
enkelte institution i tilskudsåret beregnes som en procent af
antal tilskudsudløsende aftaler det sidste kalenderår,
jf. dog stk. 3 og 4. Måltallet udgør i 2017 90 pct. af
antal tilskudsudløsende uddannelsesaftaler for institutionen
i 2016. Nygodkendte institutioner vil ikke være omfattet af
præmieringsordningen, før der foreligger et
måltal for institutionen. Indtil da modtager institutionerne
grundsatsen på 7.210 kr. pr. uddannelsesaftale. For 2017 er
taksten pr. registreret uddannelsesaftale fastsat til
følgende beløb pr. uddannelsesaftale; 7.210 kr. for
uddannelsesaftaler til og med måltallet, og 14.410 kr. for
uddannelsesaftaler over måltallet.
Det følger videre af tekstanmærkningens stk. 3, at
såfremt en erhvervsuddannelse overgår til en anden
uddannelseskategori, f.eks. til en mellemlang videregående
uddannelse, medtages uddannelsesaftaler for den oprindelige
erhvervsuddannelse for institutionen ikke i grundlaget for
beregningen af institutionens måltal.
I stk. 4 er det fastslået, at til institutioner, der
samarbejder om praktikpladsopsøgning og vejledning af elever
om praktik- og beskæftigelsesmuligheder samt om registrering
af uddannelsesaftaler, ydes tilskud efter stk. 2 dog på
grundlag af et fælles måltal for de uddannelser, der er
omfattet af samarbejdsaftalen, og tilskuddet udbetales til den
institution, som mest sandsynligt har udført det
opsøgende arbejde forud for den enkelte aftale.
Det følger af § 12 c, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, at der dog hverken ydes tilskud
for elever inden for social- og sundhedsuddannelsesområdet
eller tilskud for uddannelsesaftaler i henhold til § 66 f i
lov om erhvervsuddannelser, dvs. uddannelsesaftaler mellem en
arbejdsgiver og en skolepraktikelev om en delvis praktikuddannelse,
hvis eleven skal deltage i virksomhedens produktion. Retten til
tilskud efter § 12 c i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag bortfalder, hvis uddannelsesaftalen eller
praktikken i udlandet ikke får en varighed på mindst 3
måneder.
Det foreslås at ændre § 12
c, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
således at det fremgår direkte af bestemmelsen, at
tilskuddet ydes på grundlag af et årligt måltal
for antal registrerede uddannelsesaftaler pr. tilskudsmodtagende
institution, og at måltallet for den enkelte institution
beregnes som en procentdel af antallet af tilskudsudløsende
uddannelsesaftaler i det seneste kalenderår. Det
foreslås endvidere, at det angives direkte i bestemmelsen, at
procentdelen fastsættes til 100 pct., og at tilskuddet
først forhøjes, når institutionen har opfyldt
det på finansloven fastsatte årlige måltal.
Det foreslåede har baggrund i trepartsaftalens punkt 45,
hvorefter erhvervsskolernes tilskyndelse til at hjælpe elever
i virksomhedspraktik skal øges ved, at modellen for tilskud
til formidling af uddannelsesaftaler justeres. Det fremgår
således endvidere af aftalen, at for at få det
høje praktikpladstaxametertilskud skal skolerne fremover
opnå en forbedring i antallet af indgåede
uddannelsesaftaler i forhold til det foregå- ende år.
Ydermere etableres en bonusordning for indgåelse af
uddannelsesaftaler med virksomheder, der ikke tidligere har haft
elever.
Der tilsigtes ikke derudover ændringer i den
gældende ordning.
Det foreslåede har sammenhæng med lovforslagets
§ 1, nr. 4-6. Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1.3 i
de almindelige bemærkninger samt bemærkningerne til
§ 1, nr. 4-6.
Til nr. 4
Lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag indeholder ikke i dag
bestemmelser om tilskud til institutioner for formidling af
uddannelsesaftaler med virksomheder, der ikke tidligere har haft
elever.
Det foreslås, at der indsættes et nyt § 12 c, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Efter det foreslåede 1. pkt.
vil staten skulle yde tilskud til institutioner for erhvervsrettet
uddannelse og andre skoler og institutioner for formidling af
uddannelsesaftaler med arbejdsgivere, der ikke har haft en
uddannelsesaftale med en elev i de seneste fem år, dvs.
kalenderår. Hvis en arbejdsgiver f.eks. indgår en
uddannelsesaftale med en elev i 2018, kan denne uddannelsesaftale
udløse en bonus til institutionerne omfattet af
bestemmelsen, hvis arbejdsgiveren ikke har haft en
uddannelsesaftale med en elev siden den 1. januar 2013.
Tilskuddet vil ligesom det er tilfældet efter § 12 c,
stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag blive udbetalt
til den institution, som mest sandsynligt har udført det
opsøgende arbejde forud for den enkelte aftale. Det
følger som nævnt af de under § lovforslagets
§ 1, nr. 2, omtalte gældende regler, at der kan
indgås samarbejdsaftaler mellem uddannelsesinstitutioner om
det praktikpladsopsøgende arbejde, og at sådanne
samarbejdsaftaler typisk vil indeholde en fordeling af det modtagne
tilskud. Sådanne samarbejdsaftaler vil også kunne
vedrøre fordelingen af det foreslåede tilskud i §
12 c, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Det foreslås i 2. pkt. , at
bestemmelsens stk. 1, 8.-10. pkt., finder tilsvarende
anvendelse.
Det foreslåede indebærer, at der lige som for
tilskud efter bestemmelsens stk. 1 ikke ydes tilskud for
uddannelsesaftaler i henhold til § 66 f i lov om
erhvervsuddannelser eller tilskud for elever inden for social- og
sundhedsuddannelsesområdet. Forslaget indebærer
endvidere, at retten til tilskud bortfalder, hvis
uddannelsesaftalen ikke får en varighed på mindst 3
måneder, og at tilskuddets størrelse fastsættes
på de årlige finanslove.
Den foreslåede ordning med tilskud til institutioner for
erhvervsrettet uddannelse og andre skoler og institutioner for
formidling af uddannelsesaftaler med arbejdsgivere, der ikke
tidligere har haft en uddannelsesaftale med en elev vil med den
foreslåede placering i § 12 c i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag blive omfattet af bestemmelsens stk. 2-4, som
efter forslaget bliver stk. 3-5.
Det foreslåede har baggrund i trepartsaftalens punkt 45,
hvorefter der skal etableres en bonusordning til institutioner for
formidling af uddannelsesaftaler med virksomheder, der ikke
tidligere har haft elever.
Det foreslåede har sammenhæng med lovforslagets
§ 1, nr. 3 og nr. 5-6. Der henvises i øvrigt til afsnit
2.1.3 i de almindelige bemærkninger samt bemærkningerne
til § 1, nr. 3 og nr. 5-6.
Til nr. 5
Det følger af § 12 c, stk. 2, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, at bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag administrerer ordningen og
fastsætter nærmere regler om udbetalingen.
Bemyndigelsen er anvendt til udstedelse af bekendtgørelse
nr. 126 af 21. februar 2011 om tilskud til institutioner for
erhvervsrettet uddannelse og andre skoler og institutioner til
praktikpladsopsøgning og vejledning af elever.
Bestemmelsen fastslår endvidere, at
undervisningsministeren kan fastsætte nærmere regler om
institutionernes regnskabsaflæggelse og revision.
Bemyndigelsen er anvendt til udstedelse af kapitel 6 i
bekendtgørelse nr. 1257 af 1. november 2013 om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Det foreslås, at § 12 c, stk. 2,
1. pkt., som bliver stk. 3, 1.
pkt., i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag justeres,
således at det bliver bestyrelsen for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, der også skal administrere ordningen i det
foreslåede stk. 2, jf. lovforslagets § 1, nr. 4.
Samtidig foreslås det, at de eksisterende bemyndigelser i det
nuværende § 12 c, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag til henholdsvis Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
og undervisningsministeren også skal omfatte den
foreslåede nye tilskudsordning.
Bemyndigelserne forventes udmøntet således, at
ordningen i det foreslåede § 12 c, stk. 2, flugter mest
muligt med de eksisterende regler, fx i relation til
ansøgningsprocedure, udbetalingstidspunkt og frekvens.
Det foreslåede har sammenhæng med lovforslagets
§ 1, nr. 3, 4 og 6. Der henvises i øvrigt til afsnit
2.1.3 i de almindelige bemærkninger samt bemærkningerne
til § 1, nr. 3, 4 og 6.
Til nr. 6
Det følger af § 12 c, stk. 3, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, at undervisningsministeren
udbetaler et foreløbigt beløb til dækning af
udgiften til tilskud efter stk. 1 og administrationsudgifter til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, herunder at beløbet
udbetales kvartalsvis forud, og at der gennemføres en
efterfølgende regulering efter årets afslutning.
Det foreslås, at ordningen efter det nuværende § 12 c, stk. 3, 1. pkt., som bliver
stk. 4, 1. pkt., i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag tillige kommer til at omfatte den
foreslåede tilskudsordning efter det nye stk. 2. Udbetaling
af et foreløbigt beløb til dækning af udgiften
til tilskud vil således også kunne ske for det
foreslåede nye tilskud, hvilket findes
hensigtsmæssigt.
Det foreslåede har sammenhæng med lovforslagets
§ 1, nr. 3-5. Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1.3 i
de almindelige bemærkninger samt bemærkningerne til
§ 1, nr. 3-5.
Til nr. 7
Titlen i den gældende overskrift til kapitel 4 a i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er "Skolepraktikydelse".
Det foreslås, at overskriften til
lovens kapitel 4 a ændres fra "Skolepraktikydelse" til
"Skolepraktikydelse m.v." som følge af lovforslagets §
1, nr. 8, hvor der foreslås en udvidelse af
anvendelsesområdet for kapitel 4 a ved indsættelse af
et nyt § 12 d, stk. 2 i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1.2 i de almindelige
bemærkninger samt bemærkningerne til § 1, nr.
8.
Til nr. 8
Efter § 12 d i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
dækker Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag udgifter til
skolepraktikydelse til elever i skolepraktik, jf. § 66 k, stk.
1, i lov om erhvervsuddannelser, herunder administrationsudgifter.
§ 12 d i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er placeret
i lovens kapitel 4 a "Skolepraktikydelse", hvis overskift
foreslås ændret til " Skolepraktikydelse m.v.", jf.
lovforslagets § 1, nr. 7.
Det bidrag, som arbejdsgivere betaler til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag efter § 18, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, medgår bl.a. til dækning af udgifter
i medfør af kapitel 4 a, herunder administrationsudgifter. I
2017 udgør bidraget 2.382 kr. pr. fuldtidsbeskæftiget
i 2017-pris- og lønniveau. Herefter udgør bidraget
2.312 kr. årligt pr. fuldtidsbeskæftiget i 2017-pris-
og lønniveau. Bidraget reguleres på finansloven for
pris- og lønudviklingen med 2 pct. tillagt den i § 3 i
lov om en satsreguleringsprocent nævnte tilpasningsprocent.
Beløbet afrundes til nærmeste hele
kronebeløb.
Det foreslås, at der indsættes et nyt § 12 d, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, hvorefter Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
dækker den del af statens driftsudgifter til skolepraktik,
der årligt overstiger udgiftsniveauet herfor i 2016.
Det foreslåede har baggrund i trepartsaftalens punkt 47,
hvorefter arbejdsgiverne for at understøtte
vekseluddannelsesprincippet og virksomhedernes incitament til at
oprette praktikpladser overtager det fremadrettede
finansieringsansvar for driftsudgifterne til skolepraktik på
marginen i forhold til udgifterne i 2016. Formålet med
forslaget er således at styrke virksomhedernes incitament til
at reducere brugen af skolepraktik, da virksomhederne ikke vil
skulle betale for driftsudgifterne til skolepraktik, hvis
aktiviteten i skolepraktik og dermed driftsudgifterne er lavere end
den var i 2016. I 2016 havde staten udgifter for 395,8 mio. kr. i
taxametertilskud samt 53,2 mio. kr. til grundtilskud til
skolepraktik, dvs. samlet set 449 mio. kr.
Forslaget indebærer, at bidraget efter § 18, stk. 1,
i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag tillige vil skulle
dække den del af statens driftsudgifter til skolepraktik, der
årligt overstiger udgiftsniveauet herfor i 2016. Den del af
statens driftsudgifter til skolepraktik, som efter forslaget
dækkes af det foreslåede nye § 12 d, stk. 2, vil
omfatte udgifter, der afholdes den 1. januar 2018 eller senere, jf.
lovforslagets § 7, stk. 6.
Det foreslås endvidere, at beløbet reguleres
årligt med det generelle pris- og lønindeks. Den
foreslåede årlige regulering skal sikre, at
udgiftsniveauet i 2016 fastholdes over tid, når man tager
pris- og lønudviklingen i samfundet i betragtning.
Der vil blive aftalt en model for afregning mellem
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag og staten, der i videst mulig
udstrækning tager højde for de eksisterende
pengestrømme, herunder for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrags og for statens regnskabsaflæggelse.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1.2 i de almindelige
bemærkninger samt bemærkningerne til § 1, nr.
7.
Til nr. 9
Efter § 15 e, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, yder staten en bonus for 2017 til arbejdsgivere
pr. praktikårselev med uddannelsesaftale inden for de
uddannelser, der er nævnt i § 4, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, dvs. erhvervsuddannelser og
uddannelser, der efter beslutning truffet af bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan sidestilles med
erhvervsuddannelser. De uddannelser, der for tiden er sådanne
sidestillede uddannelser, er erhvervsfiskeruddannelsen,
farmakonomuddannelsen og lokomotivføreruddannelsen.
En tilsvarende henvisning til § 4, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag findes i 15 f, stk. 1, 1. pkt., i
lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Det foreslås, at § 15 e, stk.
1, og 15 f, stk. 1, 1. pkt., i
lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag ændres,
således at bonus for 2017 ydes pr. praktikårselev med
uddannelsesaftale inden for uddannelser oprettet i medfør af
lov om erhvervsuddannelser.
Det foreslåede er en konsekvens af lovforslagets § 1,
nr. 11 og 13, hvor det foreslås at indsætte to nye
bemyndigelser, hvorefter undervisningsministeren kan bestemme, at
uddannelsesaftaler inden for uddannelser sidestillet med
erhvervsuddannelser, jf. § 4, stk. 1, indgår i de to
bonusordninger.
Der henvises i øvrigt til bemærkningerne til
lovforslagets § 1, nr. 11 og 13.
Til nr. 10
Efter § 15 e, stk. 4, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag foretager Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i
2018 en opgørelse af, hvilke fordelsuddannelser der kan
udløse bonus for 2017. Det er alene uddannelserne på
listen over forventede fordelsuddannelser for 2017, som
undervisningsministeren godkender og offentliggør, jf. stk.
6, der indgår i opgørelsen. Følgende
betingelser skal være opfyldt:
1) Andelen af uddannelsesaktive elever, som har kvalificeret sig
til at påbegynde hovedforløbet på
fordelsuddannelsen, og som efter tre måneder ikke har
indgået en uddannelsesaftale med en arbejdsgiver, må
ikke overstige 10 pct. af samtlige uddannelsesaktive elever
på fordelsuddannelsen i 2017.
2) Andelen af elever i skolepraktik på fordelsuddannelsen
må ikke overstige 15 pct. af omfanget af praktik og
skolepraktik for samtlige elever på fordelsuddannelsen i
2017.
Der foreslås en justering af §
15, e, stk. 4, 1. pkt., med sigte på at
præcisere, at opgørelsen af de fordelsuddannelser, der
kan udløse bonus, vil blive foretaget i samarbejde mellem
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag og Styrelsen for It og
Læring.
Det foreslås endvidere, at bestemmelsens stk. 4, nr. 1, ændres således, at
henvisningen til "samtlige uddannelsesaktive elever på
fordelsuddannelsen" udgår. Herefter bliver det alene den
tilbageblivende betingelse i nr. 1, der skal opfyldes, dvs. at
andelen af uddannelsesaktive elever, som har kvalificeret sig til
at påbegynde hovedforløbet på
fordelsuddannelsen, og som efter tre måneder ikke har
indgået en uddannelsesaftale med en arbejdsgiver, ikke
må overstige 10 pct. i 2017.
Det følger således af trepartsaftalens pkt. 31, at
det er andelen af uddannelsesaktive elever, som har kvalificeret
sig til at påbegynde hovedforløbet på
fordelsuddannelsen, og som efter tre måneder ikke har
indgået en uddannelsesaftale med en arbejdsgiver, der ikke
må overstige 10 pct.
Til nr. 11
Efter § 15 e, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag yder staten en bonus for 2017 til arbejdsgivere
pr. praktikårselev med uddannelsesaftale inden for de
uddannelser, der er nævnt i lovens § 4, stk. 1, dvs.
erhvervsuddannelser og uddannelser, der efter beslutning truffet af
bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan sidestilles
med erhvervsuddannelser. De uddannelser, der for tiden er
sådanne sidestillede uddannelser, er
erhvervsfiskeruddannelsen, farmakonomuddannelsen og
lokomotivføreruddannelsen.
§ 15 e, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
foreslås justeret ved lovforslagets § 1, nr. 9,
således at bonus for 2017 ydes pr. praktikårselev med
uddannelsesaftale inden for uddannelser oprettet i medfør af
lov om erhvervsuddannelser.
Det foreslås i sammenhæng hermed at indsætte
et nyt § 15 e, stk. 7,
indeholdende en ny bemyndigelse, hvorefter undervisningsministeren
kan godkende, at uddannelsesaftaler inden for uddannelser
sidestillet med erhvervsuddannelser, jf. § 4, stk. 1,
indgår i bonusordningen. Det foreslås endvidere, at
ministeren i givet fald fastsætter betingelserne for
bonus.
Baggrunden for det foreslåede er, at de sidestillede
uddannelser ikke er opdelt i grund- og hovedforløb på
samme måde som erhvervsuddannelserne. De fastsatte kriterier
for at kunne være en fordelsuddannelse og evt. senere
udløse fordelsbonus, jf. § 15 e, stk. 4, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan derfor ikke anvendes for de
sidestillede uddannelser. Såfremt disse uddannelser skal
kunne være fordelsuddannelser og udløse fordelsbonus,
er der således behov for at fastsætte særlige
kriterier for dem.
Bemyndigelsen forventes snarest muligt efter lovforslagets
vedtagelse udmøntet således, at ministeren efter
dialog med de relevante erhverv fastsætter de objektive
kriterier, der skal være gældende for udbetaling af
bonus for 2017.
Det er alene erhvervsfiskeruddannelsen, som har givet udtryk for
interesse i at indgå i de midlertidige statslige
bonusordninger for 2017. I forhold til muligheden for, at denne
uddannelse kan være fordelsuddannelse i 2017 og dermed
få del i den statslige bonusordning, forventes det konkrete
kriterium herfor at blive, at uddannelsen vil skulle sikre
praktikpladser til 90 pct. af de elever, der efter bestået
søsikkerhedskursus ønsker optagelse på
uddannelsen. Hermed vil der være parallelitet til det
generelle krav i fordelsuddannelses-konceptet om, at 90 pct. af
eleverne skal have en praktikplads senest tre måneder efter
afsluttet grundforløb, jf. § 15 e, stk. 4, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Der henvises i øvrigt til bemærkningerne til
lovforslagets § 1, nr. 9 og 13.
Til nr. 12
I henhold til § 15 e og § 15 f i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag yder staten to typer af bonus for
2017. Bonus ydes efter § 15 e for beskæftigelse af
elever på de såkaldte fordelsuddannelser og efter
§ 15 f for merbeskæftigelse målt i antal
praktikårselever.
Efter § 15 e, stk. 7, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan undervisningsministeren fastsætte
nærmere regler om bonussens beregning, dens udbetaling,
efterregulering, afskæring, modregning og tilbagebetaling
samt om administration af ordningen i øvrigt.
Efter § 15 f, stk. 5, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan undervisningsministeren fastsætte
nærmere regler om gennemsnittets beregning, bonussens
beregning, bonussens udbetaling, efterregulering, afskæring,
modregning og tilbagebetaling samt om administration af ordningen i
øvrigt.
Det foreslås, at justere § 15 e,
stk. 7, som med lovforslagets § 1, nr. 11, bliver stk.
8, samt § 15 f, stk. 5, det bliver
stk. 6, således at det
præciseres, at undervisningsministerens kan fastsætte
regler om afskæring af efterregulering.
Udnyttelsen af bemyndigelsen vil kunne forenkle administrationen
af ordningerne ikke blot ved at afskære betaling af
yderligere bonus, men også ved at afskære
efterregulering bestående i en ændring til ugunst for
arbejdsgiverne
Baggrunden for det foreslåede er hensynet til, at der kan
udvikles en enkel og ubureaukratisk model for administrationen af
ordningerne.
Det bemærkes, at tekniske og administrative årsager
i relation til ordningens administration indebærer, at
muligheden for afskæring i princippet kan komme på tale
både i relation til forhøjelse, nedsættelse og
bortfald, således at nye oplysninger, der ikke er registreret
på et nærmere angivet tidspunkt, ikke fører til
automatiske forhøjelser, nedsættelse eller bortfald af
den enkelte arbejdsgivers bonus eller regulering overfor andre
arbejdsgivere.
Bemyndigelsen forventes bl.a. at blive udnyttet til at
fastsætte regler, der afskærer efterregulering udover
2018. Det forventes, at Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i 2.
kvartal 2018 vil kunne opgøre, hvem der er berettiget til
bonus efter de midlertidige ordninger for 2017, hvorefter bonus kan
udbetales. Udgangspunktet forventes herefter at være, at der
alene vil kunne efterreguleres på baggrund af
efterindberetninger inden for finansåret 2018.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1.1 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 13
Efter § 15 f, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag yder staten en bonus for 2017 til arbejdsgivere
pr. praktikårselev med uddannelsesaftale inden for de
uddannelser, der er nævnt i lovens § 4, stk. 1, dvs.
erhvervsuddannelser og uddannelser, der efter beslutning truffet af
bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan sidestilles
med erhvervsuddannelser. De uddannelser, der for tiden er
sådanne sidestillede uddannelser, er
erhvervsfiskeruddannelsen, farmakonomuddannelsen og
lokomotivføreruddannelsen.
§ 15 f, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
foreslås justeret ved lovforslagets § 1, nr. 9,
således at bonus for 2017 ydes pr. praktikårselev med
uddannelsesaftale inden for uddannelser oprettet i medfør af
lov om erhvervsuddannelser.
Det foreslås i sammenhæng hermed at indsætte
et nyt § 15 f, stk. 5,
indeholdende en ny bemyndigelse, hvorefter undervisningsministeren
kan godkende, at uddannelsesaftaler inden for uddannelser
sidestillet med erhvervsuddannelser, jf. § 4, stk. 1,
indgår i bonusordningen. Det foreslås endvidere, at
ministeren i givet fald fastsætter betingelserne for
bonus.
Baggrunden for det foreslåede er, at de sidestillede
uddannelser ikke er opdelt i grund- og hovedforløb på
samme måde som erhvervsuddannelserne. De fastsatte kriterier
for at kunne være en fordelsuddannelse og evt. senere
udløse bonus, jf. § 15 e, stk. 4, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan derfor ikke anvendes for de
sidestillede uddannelser. Såfremt disse uddannelser skal
kunne være fordelsuddannelser og udløse fordelsbonus,
er der således behov for at fastsætte særlige
kriterier for dem.
Det er alene erhvervsfiskeruddannelsen, som har givet udtryk for
interesse i at indgå i de midlertidige statslige
bonusordninger for 2017.
Bemyndigelsen til at fastsætte betingelserne for bonus
giver mulighed for, at undervisningsministeren efter dialog med de
relevante erhverv kan fastsætte nærmere kriterier, hvis
der opstår behov herfor.
Det foreslåede svarer i det hele til den tilsvarende
ændring i lovforslagets § 1, nr. 11, hvori der
foreslås indsat en ny bemyndigelse, hvorefter
undervisningsministeren kan godkende, at uddannelsesaftaler inden
for uddannelser sidestillet med erhvervsuddannelser, jf. § 4,
stk. 1, indgår i de midlertidige statslige
fordelsbonusordninger for 2017.
Der henvises på denne baggrund til bemærkningerne
til lovforslagets § 1, nr. 11, samt tillige til
bemærkningerne til lovforslagets § 1, nr. 9.
Til nr. 14
Efter kapitel 5 c (§§ 15 e og 15 f) i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er der etableret en midlertidig
ordning for 2017 med bonus til arbejdsgivere pr.
praktikårselev med uddannelsesaftale inden for
fordelsuddannelserne og bonus til arbejdsgivere for
merbeskæftigelse i praktikpladser.
Kapitel 5 c blev indført ved § 1, nr. 2, i lov nr.
1747 af 27. december 2016 om ændring af lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag og lov om erhvervsuddannelser
(Justering af arbejdsgiverbidrag og midlertidige bonusordninger for
2017 m.v.).
Det foreslås, at der indsættes et nyt kapitel 5 d (nye §§ 15 g, 15 h og
15 i) om bonus for praktikpladser inden for fordelsuddannelserne og
for merbeskæftigelse i praktikpladser i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Det foreslås at indsætte en ny § 15 g i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag vedrørende bonus til arbejdsgivere, der
tager elever inden for fordelsuddannelserne.
Det foreslås i stk. 1, at
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i overensstemmelse med de
foreslåede stk. 2-5 og regler fastsat i medfør af det
foreslåede § 21 f, stk. 3, yder en bonus til
arbejdsgivere omfattet af § 2 i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag pr. praktikårselev med uddannelsesaftale
inden for uddannelser oprettet i medfør af lov om
erhvervsuddannelser samt uddannelser, der er godkendt i
medfør af § 21 f, stk. 4.
I relation til henvisningen til det foreslåede § 21
f, stk. 3, henvises til § 1, nr. 20, hvor det foreslås,
at bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag bl.a. kan
fastsætte nærmere regler om opkrævning og
udbetaling efter stk. 1 og 2, herunder i nødvendigt omfang
praktiske og administrative betingelser i relation til uddannelser,
som godkendes efter stk. 4, samt om administration af de omfattede
ordninger i øvrigt. Der kan herunder fastsættes regler
om beregning af bonus efter § 15 g og gennemsnit efter 15 h.
Der kan endvidere fastsættes regler om udsættelse af
mindre opkrævnings- og udbetalingsbeløb til senere
efterregulering samt om tilbagebetaling, modregning og
afskæring. I relation til henvisningen til det
foreslåede § 21 f, stk. 4, henvises til lovforslagets
§ 1, nr. 20, hvor det foreslås, at
undervisningsministeren skal kunne godkende, at uddannelser, der er
sidestillet med erhvervsuddannelser efter § 4, stk. 1, i lov
om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, skal kunne være
fordelsuddannelser.
Baggrunden for det foreslåede er trepartsaftalens
ønske om, at der på baggrund af en pulje på 20
mio. kr. indføres en permanent bonus på maksimalt
5.000 kr. til arbejdsgivere, der tager elever inden for
fordelsuddannelserne.
Det foreslåede indebærer, at der kan ydes en bonus
på 5.000 kr. til arbejdsgiver, der tager elever inden for
fordelsuddannelserne.
Der vil med henvisningen til lovens § 2 alene kunne ydes
bonus til arbejdsgivere omfattet af loven. Dette svarer til den
midlertidige fordelsbonusordning efter § 15 e, stk. 1, i lov
om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, som blev indført ved
§ 1, nr. 2, i lov nr. 1747 af 27. december 2016.
Det foreslås i stk. 2, at der
alene ydes bonus for uddannelsesaftaler inden for de uddannelser,
der er fordelsuddannelser omfattet af det foreslåede stk. 4,
hvori opstilles betingelser for bonus, samt eventuelle betingelser
fastsat i regler udstedt i medfør af det foreslåede
§ 21 f, stk. 4, 2. pkt., jf. lovforslagets § 1, nr. 20,
hvor det foreslås, at undervisningsministeren skal kunne
godkende, at uddannelser, der er sidestillet med
erhvervsuddannelser efter § 4, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, kan indgå ordningen med
fordelsuddannelser.
Baggrunden for det foreslåede er de af trepartsaftalen
opstillede kriterier for fordelsbonus, om er næremere
beskrevet i relation til det foreslåede stk. 4 neden for.
Det foreslåede indebærer, at de uddannelser, der
ikke er godkendt som fordelsuddannelser, men som i øvrigt
opfylder de fastsatte betingelser, ikke vil kunne udløse
bonus.
Det foreslåede stk. 3
fastlægger, at en praktikårselev svarer til en elev i
en uddannelsesaftale af et kalenderårs varighed.
Praktikårselev er et begreb, som foreslås anvendt til
at beskrive uddannelsesaftalernes volumen. Begrebet blev
indført ved § 1, nr. 2, i lov nr. 1747 af 27. december
2016, og finder allerede anvendelse i relation til den
midlertidige, statslige fordelsbonus i lovens § 15 e.
Det foreslås, at praktikårselever vil blive opgjort
ved at se på antallet af dage i et kalenderår, som en
uddannelsesaftales varighed dækker, dvs. er i kraft, herunder
også omfattede skoleperioder. Bonusåret er efter
forslaget perioden fra den 1. januar til og med den 31. december i
det kalenderår, hvor der optjenes bonus.
Eksempel: Ansætter en virksomhed en elev i en
ordinær uddannelsesaftale, der træder i kraft den 1.
oktober 2019, vil eleven efter forslaget indgå i
virksomhedens praktikårselevberegning for 2019 med (31 dage +
30 dage + 31 dage) = 92/365 = 0,25 praktikårselever.
Ansætter virksomheden to elever i ordinær aftale fra
den 1. oktober 2019, vil disse to elever tilsammen udløse
(0,25+0,25) = 0,5 praktikårselever.
Det foreslås endvidere, at uddannelsesaftaler i henhold
til § 66 f, stk. 1, og § 66 r, stk. 3, i lov om
erhvervsuddannelser ikke indgår i beregningen af
praktikårselever, dvs. at disse uddannelsesaftaler ikke vil
kunne udløse bonus. Det følger af § 66 f, stk.
1, i lov om erhvervsuddannelser, at en skolepraktikelevs
praktikuddannelse i en virksomhed, jf. lovens § 66 d, stk. 2,
finder sted på grundlag af en uddannelsesaftale mellem
virksomheden og eleven om en delvis praktikuddannelse, hvis eleven
skal deltage i virksomhedens produktion m.v. Af § 66 r, stk.
3, i lov om erhvervsuddannelser følger, at for en elev i
produktionsskolebaseret erhvervsuddannelse finder eventuel
praktikuddannelse i en virksomhed i uddannelsens hovedforløb
sted på grundlag af en uddannelsesaftale mellem virksomheden
og eleven om en delvis praktikuddannelse, hvis eleven skal deltage
i virksomhedens produktion m.v. Baggrunden for forslaget er, at
bonusordningen ikke skal understøtte aktivitet i
skolepraktik.
Det foreslås i stk. 4, at der
i året efter bonusåret foretages en opgørelse
af, hvilke fordelsuddannelser der kan udløse bonus for
bonusåret. Det foreslås i den forbindelse, at den
enkelte fordelsuddannelse kan udløse bonus, hvis uddannelsen
opfylder følgende betingelser:
1) Andelen af uddannelsesaktive elever, som har kvalificeret sig
til at påbegynde hovedforløbet på
fordelsuddannelsen, og som efter tre måneder ikke har
indgået en uddannelsesaftale med en arbejdsgiver, må
ikke overstige 10 pct. i bonusåret.
2) Andelen af elever i skolepraktik på fordelsuddannelsen
må ikke overstige 15 pct. af omfanget af praktik og
skolepraktik for samtlige elever på fordelsuddannelsen i
bonusåret.
Det bemærkes, at opgørelsen af de
fordelsuddannelser, der kan udløse bonus, vil blive
foretaget i samarbejde mellem AUB og Styrelsen for It og
Læring.
Ved uddannelsesaktive elever, jf. det foreslåede nr. 1, forstås elever, som tre
måneder efter færdiggørelsen af
grundforløbets anden del enten er i uddannelsesaftale,
skolepraktik eller er aktivt praktikpladssøgende. Elever,
som tre måneder efter færdiggørelsen af
grundforløbets anden del hverken er i uddannelsesaftale,
skolepraktik eller er aktivt praktikpladssøgende,
indgår således ikke i opgørelsen.
Andelen af uddannelsesaktive elever, jf. det foreslåede
nr. 1, som har kvalificeret sig til at
påbegynde hovedforløbet på fordelsuddannelsen,
og som efter tre måneder ikke har indgået en
uddannelsesaftale med en arbejdsgiver, må ikke overstige 10
pct. i bonusåret. Ved opgørelsen vil der kun
indgå data vedrørende uddannelsesaftaler indgået
fra den 1. januar til den 31. december i bonusåret.
Andelen af elever i skolepraktik på den enkelte
fordelsuddannelse, jf. det foreslåede nr. 2, i bonusåret vil
beregningsteknisk blive opgjort på samme måde som
uddannelsesaftaler gør i begrebet praktikårselev. En
praktikårselev er en beregnet måleenhed for tid i
uddannelsesaftaler i løbet af et kalenderår, jf.
ovenfor. På samme måde vil andelen af elever i
skolepraktik således blive opgjort ved at se på
antallet af dage i et kalenderår, som eleverne er i
skolepraktik.
Andelen af elever i skolepraktik på den enkelte
fordelsuddannelse, jf. det foreslåede nr. 2, i bonusåret må efter
forslaget ikke overstige 15 pct. af omfanget af praktik og
skolepraktik for samtlige elever på den enkelte
fordelsuddannelse i bonusåret. Ved opgørelsen af
omfanget af virksomhedspraktik og skolepraktik for samtlige elever
på fordelsuddannelsen i bonusåret vil der kun
indgå data for virksomhedspraktik og skolepraktik afviklet
fra den 1. januar til den 31. december i bonusåret.
Det bemærkes, at det alene er uddannelserne på den
liste over fordelsuddannelser for bonusåret, som
undervisningsministeren godkender og offentliggør efter den
foreslåede § 15 i, der indgår i opgørelsen
af bonus.
Det foreslås i stk. 5, at
bonus pr. praktikårselev beregnes forholdsmæssigt af en
pulje på 20 mio. kr., som divideres med det samlede antal
bonusudløsende praktikårselever i bonusåret.
Bonus kan efter forslaget maksimalt udgøre 5.000 kr. pr.
praktikårselev.
Som anført i relation til det foreslåede stk. 1
ovenfor er baggrunden for det foreslåede trepartsaftalens
ønske om, at der på baggrund af en pulje på 20
mio. kr. indføres en permanent bonus på maksimalt
5.000 kr. til arbejdsgivere, der tager elever inden for
fordelsuddannelserne.
Forslaget indebærer, at såfremt udgifterne
overstiger den afsatte pulje, vil der ske en forholdsmæssig
reduktion af bonusbeløbet til den enkelte arbejdsgiver.
Såfremt der samlet set ville have været udgifter for
24,5 mio. kr. ved en bonus på 5.000 kr. pr.
praktikårselev, vil bonussen pr. praktikårselev i
eksemplet blive reduceret til ca. 4.080 kr. ((20/24,5)*5.000).
Såfremt en arbejdsgiver har 0,5 praktikårselev,
udgør bonussen i eksemplet ca. 2.040 kr. (4.080*0,5).
Det bemærkes, at der ikke stilles krav om, at
arbejdsgiverne indgiver formel ansøgning til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag om udbetaling af fordelsbonus. Dette skyldes, at
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag har eller får adgang,
herunder fra skolernes elevadministrative systemer, til alle
relevante oplysninger til afgørelse af, om og i givet fald
med hvilket beløb en arbejdsgiver skal have
fordelsbonus.
Der henvises for så vidt angår den foreslåede
nye § 15 g i øvrigt til afsnit 2.1.1 i de almindelige
bemærkninger samt til lovforslagets § 1, nr. 20, (det
foreslåede § 21 f) og bemærkningerne hertil.
Det foreslås endvidere at indsætte en ny § 15 h i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag vedrørende bonus til arbejdsgivere, som
opfylder deres måluddannelsesratio og ansætter flere
elever sammenlignet med de tre foregående år.
Det foreslås i stk. 1, at
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i overensstemmelse med de
foreslåede stk. 2-5 og regler fastsat i medfør af det
foreslåede § 21 f, stk. 3, jf. lovforslagets § 1,
nr. 20, yder en bonus til arbejdsgivere omfattet af § 2 pr.
praktikårselev med uddannelsesaftale inden for uddannelser
oprettet i medfør af lov om erhvervsuddannelser samt
uddannelser, der er godkendt i medfør af § 21 f, stk.
4, jf. lovforslagets § 1, nr. 20, omtalt oven for. Der vil med
henvisningen til lovens § 2 alene kunne ydes bonus til
arbejdsgivere omfattet af loven.
Det foreslås i stk. 2, 1.
pkt., at det skal være en betingelse for retten til
bonus, at arbejdsgiveren har en måluddannelsesratio i henhold
til den foreslåede § 21 a, jf. lovforslagets § 1,
nr. 20.
Det er endvidere efter det foreslåede stk. 2, 2. pkt., en betingelse for retten til
bonus, at arbejdsgiveren i bonusåret har haft
merbeskæftigelse målt i praktikårselever i
perioden fra den 1. januar til og med den 31. december, der
overstiger gennemsnittet af den pågældende
arbejdsgivers samlede antal praktikårselever i de
foregående tre år. Med merbeskæftigelse
forstås således, at den pågældende
arbejdsgiver fx i 2019 har flere elever ansat, målt som
praktikårselever, sammenlignet med den pågældende
arbejdsgivers gennemsnitlige antal praktikårselever i
perioden 2016-2018.
Det foreslås i stk. 2, 3.
pkt., at gennemsnittet for en arbejdsgiver, der har oprettet
sin virksomhed i et af de tre foregående år, udregnes
som en forholdsmæssig del af det antal
praktikårselever, som arbejdsgiveren har haft i de år,
hvor virksomheden har eksisteret. Det bemærkes, at det vil
være virksomhedens CVR-nummer, der vil blive anvendt i
forbindelse med udregningen af det nævnte gennemsnit.
Det foreslås i stk. 3, at
bonus ydes for merbeskæftigelse målt i
praktikårselever, som den pågældende arbejdsgiver
har haft i bonusåret i perioden fra den 1. januar til og med
den 31. december, der overstiger arbejdsgiverens
måluddannelsesratio. Til brug for beregning af det
bonusudløsende antal praktikårselever omregnes
måluddannelsesratio til praktikårselever ved at
multiplicere ratioen med antallet af erhvervsuddannede
årsværk vægtet med deres modelparameter i det
foreslåede § 21 a, stk. 6, jf. lovforslagets § 1,
nr. 20. De realiserede praktikårselever vægtes
også med deres modelparameter i det foreslåede §
21 a, stk. 6.
Det foreslåedes virkning kan illustreres med
følgende eksempel: Ansætter en virksomhed en elev i en
ordinær uddannelsesaftale, der træder i kraft 1.
oktober 2019, vil eleven efter forslaget indgå i
virksomhedens praktikårselevberegning for 2019 med (31 dage +
30 dage + 31 dage) = 92/365 = 0,25 praktikårselever.
Ansætter virksomheden to elever i ordinær aftale fra 1.
oktober 2019, vil disse to elever tilsammen udløse
(0,25+0,25) = 0,5 praktikårselever. Praktikårseleverne
vægtes med en modelparameter. Såfremt modelparameteren
er 0,92, vil de 0,5 praktikårselever efter vægtning
udgøre 0,46 praktikårselever. Såfremt
modelparameteren er 1,06, vil de 0,5 praktikårselever efter
vægtning udgøre 0,53 praktikårselever.
Det foreslås i stk. 4, at
begrebet "erhvervsuddannet årsværk" afgrænses
således, at der herved forstås en eller flere
medarbejdere, som har en erhvervsuddannelse som højest
fuldførte uddannelse, jf. dog de foreslåede § 21
a, stk. 7 og 8, jf. lovforslagets § 1, nr. 20, og som
tilsammen har en beskæftigelsesgrad, der svarer til én
persons fuldtidsarbejde i et helt kalenderår. Det
foreslås endvidere, at alle erhvervsuddannede medarbejdere,
herunder ikke-fuldtidsbeskæftigede, indgår med deres
respektive beskæftigelsesgrad i beregningen af virksomhedens
samlede antal erhvervsuddannede årsværk.
Beskæftigelsesgraden foreslås udregnet på
grundlag af arbejdsgivernes ATP-bidrag.
Det foreslås i stk. 5, at
bonus pr. praktikårselev beregnes forholdsmæssigt af en
pulje på 20 mio. kr., som divideres med det samlede antal
bonusudløsende praktikårselever i bonusåret.
Bonus kan efter forslaget maksimalt udgøre 15.000 kr. pr.
praktikårselev.
Forslaget indebærer, at såfremt udgifterne
overstiger den afsatte pulje, vil der ske en forholdsmæssig
reduktion af bonusbeløbet til den enkelte arbejdsgiver.
Såfremt der samlet set ville have været udgifter for 30
mio. kr. ved en bonus på 15.000 kr. pr. praktikårselev,
vil bonussen pr. praktikårselev i eksemplet blive reduceret
til ca. 10.000 kr. ((20/30)*15.000). Såfremt en arbejdsgiver
har 0,5 praktikårselev, udgør bonussen i eksemplet ca.
5.000 kr. (10.000*0,5).
Det bemærkes, at der ikke stilles krav om, at
arbejdsgiverne indgiver formel ansøgning til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag om udbetaling af praktikbonus. Dette skyldes, at
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag har eller får adgang,
herunder fra skolernes elevadministrative systemer, til alle
relevante oplysninger til afgørelse af, om og i givet fald
med hvilket beløb en arbejdsgiver skal have
praktikbonus.
Der henvises for så vidt angår den foreslåede
nye § 15 g i øvrigt til afsnit 2.1.1 i de almindelige
bemærkninger samt lovforslagets § 1, nr. 20 (det
foreslåede § 21 f, stk. 3) og bemærkningerne
hertil.
Det foreslås endelig at indsætte en ny § 15 i i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag vedrørende proceduren for godkendelse af
fordelsuddannelser.
Det foreslås i stk. 1, 1.
pkt., at undervisningsministeren godkender, hvilke
uddannelser oprettet i medfør af lov om erhvervsuddannelser
samt uddannelser, der i medfør af det foreslåede
§ 21 f, stk. 4, jf. lovforslagets § 1, nr. 20, der i det
kommende kalenderår er fordelsuddannelser.
Det er hensigten, at undervisningsministeren foretager
godkendelser af fordelsuddannelser på baggrund af
ansøgninger fra arbejdsgivernes brancheorganisationer samt
på baggrund af forholdet mellem efterspørgslen og
udbuddet efter faglært arbejdskraft.
Det foreslås endvidere i stk. 1, 2.
pkt., at godkendte fordelsuddannelser forbliver
fordelsuddannelser, så længe de opfylder betingelserne
i det foreslåede § 15 g, stk. 4, og regler udstedt i
medfør af det foreslåede § 21 f, stk. 4, 2. pkt.,
jf. lovforslagets § 1, nr. 20, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, eller indtil uddannelsen efter høring af
arbejdsgivernes brancheorganisationer ophører med at
være fordelsuddannelse det førstkommende
kalenderår. Det forudsættes i den forbindelse, at
Undervisningsministeriet hvert år iværksætter en
høring af de relevante brancheorganisationer.
Som omtalt i afsnit 2.1.1 i de almindelige bemærkninger
følger det af trepartsaftalens pkt. 38, at
Undervisningsministeriet skulle nedsætte en teknisk
arbejdsgruppe, der inden for rammerne af trepartsaftalen skulle
fremlægge et forslag til grundlaget for den fremtidige model
for blandt andet udpegning af en årlig positivliste over
forventede fordelsuddannelser. Den tekniske arbejdsgruppe fremlagde
i overensstemmelse hermed et sådant forslag ultimo november
2016.
Det fremgår af den tekniske arbejdsgruppes forslag, at der
er taget udgangspunkt i trepartsaftalens forudsætning om, at
både den fremtidige dimensionering af erhvervsuddannelser,
jf. herved lovforslagets § 2, nr. 1, og den fremtidige
udvælgelse af fordelsuddannelse skal afspejle de forventede
fremtidige behov inden for forskellige fagområder.
Arbejdsgruppen har på den baggrund lagt op til en samlet
model, hvor den samme beregnede parameter for forholdet mellem
efterspørgslen og udbuddet efter faglært arbejdskraft
indgår i grundlaget for både udpegning af
fordelsuddannelser og i forhold til dimensionering af
erhvervsuddannelser. Arbejdsgruppen har således
foreslået, at positivlisten over forventede
fordelsuddannelser kommer til at bygge på værdierne i
den omtalte beregnede parameter for forholdet mellem
efterspørgslen og udbuddet efter faglært
arbejdskraft.
Den foreslåede stk. 1 er overvejende baseret på
arbejdsgruppens anbefaling. En nærmere beskrivelse af den
tekniske arbejdsgruppes samlede model, herunder den beregnede
parameter for forholdet mellem efterspørgslen og udbuddet
efter faglært arbejdskraft, fremgår af
bemærkningerne til lovforslagets § 2, nr. 2, som
indeholder forslag om fremtidig dimensionering af
erhvervsuddannelser.
I stk. 2, foreslås det, at
undervisningsministeren årligt offentliggør en
revideret liste over godkendte fordelsuddannelser på
Undervisningsministeriets hjemmeside, dvs. de uddannelser, som
potentielt vil kunne udløse fordelsbonus.
Den foreslåede indebærer, at listen alene
fastlægger, hvilke uddannelser, der potentielt vil kunne
udløse bonus, men giver således ikke sikkerhed herfor,
da dette først opgøres i året efter
bonusåret. Der henvises i den henseende til de kriterier, der
efter forslaget vil skulle være opfyldt for, at bonus
udløses, jf. det foreslåede § 15 g, stk. 4,
ovenfor (dvs. krav til andelen af elever, der har indgået en
uddannelsesaftale efter fuldført grundforløb samt
krav til andelen af elever i skolepraktik). Begge kriterier skal
være opfyldt, såfremt fordelsuddannelsen skal kunne
udløse fordelsbonus og fortsat være en
fordelsuddannelse. Hertil kommer eventuelle kriterier for
uddannelser godkendt efter den foreslåede § 21, stk. 4,
i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets
§ 1, nr. 20.
Det er hensigten, at Undervisningsministeriet på
årlig basis tilrettelægger og gennemfører
godkendelses- og ansøgningsproceduren for
fordelsuddannelser, herunder om ansøgning om at en
fordelsuddannelse ophører med at være
fordelsuddannelse. Der vil i den henseende indgå en proces,
som de faglige udvalg og de relevante arbejdsgiverforeningers
brancheorganisationer eller sammenslutninger skal følge i
forbindelse med den årlige udpegning af fordelsuddannelser.
Der vil blive taget udgangspunkt i den proces med de faglige udvalg
og de relevante arbejdsgiverforeningers brancheorganisationer eller
-sammenslutninger, som i efteråret 2016 blev iværksat
med henblik på udpegning af forventede fordelsuddannelser for
2017.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1.1 i de almindelige
bemærkninger samt til lovforslagets § 1, nr. 20, og
bemærkningerne hertil.
Til nr. 15
Det følger af § 17 b, 2. pkt., i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, at det med hensyn til
udenlandske elever en betingelse for at indgå i
opgørelsen af praktikårselever, jf. de midlertidige,
statslige bonusordninger efter lovens kapitel 5 c (§§ 15
e og 15 f), at eleven opfylder de betingelser, der er nævnt i
§ 19, stk. 2 og 3, i lov om erhvervsuddannelser og § 15,
stk. 5 og 6, i lov om institutioner for erhvervsrettet uddannelse.
Dette indebærer ligeledes, at såfremt en elev efter
bestemmelserne i lov om erhvervsuddannelser og lov om institutioner
for erhvervsrettet uddannelse ikke kan udløse statstilskud
til institutionen, vil eleven ej heller kunne udløse de
nævnte ydelser efter lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag
Det foreslås at ændre § 17
b, 2. pkt., i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
således, at der efter henvisningen til kapitel 5 c
tilføjes en henvisning til det foreslåede nye kapitel
5 d i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets
§ 1, nr. 14.
Det foreslåede indebærer, at det med hensyn til
udenlandske elever ligeledes vil være en betingelse for at
indgå i opgørelsen af praktikårselever, jf. de
permanente bonusordninger i regi af Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag efter det foreslåede kapitel 5 d (de
foreslåede §§ 15 g og 15 h), jf. lovforslagets
§ 1, nr. 14, at eleven opfylder de betingelser, der er
nævnt i § 19, stk. 2 og 3, i lov om erhvervsuddannelser
og § 15, stk. 5 og 6, i lov om institutioner for
erhvervsrettet uddannelse.
Det foreslåede indebærer således konkret, at
en udenlandsk elev kun kan indgå i opgørelsen af
praktikårselever, hvis den pågældende
udløser statstilskud efter § 19, stk. 2, i lov om
erhvervsuddannelser og § 15, stk. 5, i lov om institutioner
for erhvervsrettet uddannelse. Efter disse bestemmelser
kræves det, at eleven:
1) er meddelt tidsubegrænset opholdstilladelse eller
tidsbegrænset opholdstilladelse med mulighed for varigt
ophold i Danmark,
2) er meddelt opholdstilladelse efter udlændingelovens
§ 9 m, som medfølgende barn af en udlænding, som
dels er statsborger i et land, der ikke er tilsluttet Den
Europæiske Union eller omfattet af EØS-aftalen, dels
er meddelt opholdstilladelse efter udlændingelovens § 9
a, jf. dog stk. 3,
3) er udvekslet med danske elever efter aftale mellem
institutionen og en institution i udlandet eller
4) efter EU-retten, herunder EØS-aftalen, eller
internationale aftaler, som Danmark har indgået, har krav
på ligestilling med danske statsborgere.
Til nr. 16
Titlen på den gældende overskrift til kapitel 7 i
lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er
"Arbejdsgiverbidrag".
Det foreslås, at overskriften til
kapitel 7 ændres fra "Arbejdsgiverbidrag" til
"Arbejdsgiverbidrag og praktikpladsafhængigt
arbejdsgiverbidrag".
Den forslåede ændring af overskriften er en
konsekvens af den materielle udvidelse af kapitlets indhold, som
forslaget om etablering af et praktikpladsafhængigt
arbejdsgiverbidrag er udtryk for. Der henvises til lovforslagets
§ 1, nr. 20, og bemærkningerne hertil.
Til nr. 17
Efter § 18, stk. 1, 1. pkt., i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag betaler alle arbejdsgivere omfattet af loven
bidrag til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til dækning af
udgifter i medfør af kapitel 2 bortset fra § 5, stk. 2,
og udgifter i medfør af kapitel 2 a, 3, 4, 4 a og 5 b,
herunder administrationsudgifter, samt administrationsudgifter
efter kapitel 5 c.
Det foreslås at nyaffatte § 18,
stk. 1, 1. pkt., i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag,
således at alle arbejdsgivere, jf. § 2, betaler bidrag
til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til dækning af udgifter
i medfør af kapitel 2, bortset fra § 5, stk. 2, og
udgifter i medfør af kapitel 2 a, 3, 4, 4 a og 5 b, herunder
administrationsudgifter. Bidraget efter 1. pkt. dækker
endvidere udviklings- og administrationsudgifter i medfør af
kapitel 5 c, kapitel 5 d, §§ 21 a - 21 g og § 26
b.
Det foreslåede indebærer, at det bidrag, som alle
arbejdsgivere omfattet af loven betaler til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, også vil skulle dække udgifter til
udvikling og administration af det foreslåede kapitel 5 d om
permanente bonusordninger (de foreslåede §§ 15 g og
15 h), jf. lovforslagets § 1, nr. 14, og det foreslåede
praktikpladsafhængige bidrag (de foreslåede
§§ 21 a - 21 g og § 26 b), jf. lovforslagets §
1, nr. 20.
Bidraget kan herudover dække eksterne
udviklingsomkostninger, der er nødvendige for implementering
af den nye praktikpladsafhængige AUB-ordning. Bidraget
finansierer endvidere den informationsvirksomhed, der må
anses som pligtig for at varetage vejledningsindsatsen i relation
til den nye ordning.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1.1 i de almindelige
bemærkninger og til lovforslagets § 7 om tidlig
ikrafttrædelse af det foreslåede nye § 18, stk. 1,
1. pkt., og bemærkningerne hertil.
Til nr. 18
I henhold til § 21, stk. 1, 1. pkt., i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag indbetales bidrag efter lovens
§ 18 til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag fire gange
årligt. Det følger af § 21, stk. 1, 2. pkt., at
indbetaling af bidrag for mindre end 4 ansatte dog kan ske een gang
årligt.
Det foreslås, at § 21, stk. 1,
2. pkt., ophæves.
Baggrunden for § 21, stk. 1, 2. pkt., har været, at
arbejdsgiverne ikke skulle modtage for mange opkrævninger af
forholdsvis små beløb samt hensynet til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrags administration.
Ved lov nr. 1538 af 20. december 2006 om ændring af lov om
arbejdsskadesikring og ¬lov om Arbejdsgivernes Elevrefusion
(Fællesopkrævning af arbejdsgiverbidrag m.v.)
indførtes fællesopkrævning af arbejdsgiverbidrag
til AER (nu Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag), Arbejdsmarkedets
Erhvervssygdomssikring (AES) og Finansieringsbidrag til ATP. Efter
indførelsen af fællesopkrævningsloven blev det
it-system, der opkræver arbejdsgiverbidraget efter § 18
i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag m.fl., "Samlet
Betaling", indrettet således, at det også omfatter
indbetalingen af arbejdsgiverbidraget efter lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Arbejdsmarkedets Tillægspension, som varetager
administrationen af AUB-ordningen, opkræver således
allerede i dag indbetalinger fra denne ordning samlet fire gange om
året.
Det foreslåede indebærer, at indbetaling af bidrag
for mindre end 4 ansatte herefter ikke længere kan ske een
gang årligt.
Til nr. 19
Det følger af § 21, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, at såfremt indbetaling af bidrag efter
lovens § 18 ikke sker rettidigt, kan Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag pålægge arbejdsgiveren at betale
renter af bidragene med 1 1/2 pct. for hver påbegyndt
måned fra forfaldsdagen.
Det foreslås at ændre §
21, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
således, at såfremt indbetaling ikke sker rettidigt,
kan Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag pålægge
arbejdsgiveren at betale renter af bidragene med 8 pct. plus
referencerenten fra forfaldsdatoen.
Det foreslåede har udgangspunkt i Moderniseringsstyrelsens
"Vejledning om betalingsfrister og opkrævning af gebyrer og
renter ved forsinket betaling". Vejledningen angiver i kapitel 3 om
morarenter, at myndigheder i mora skal betale 8 % plus
referencerenten. Referencerente svarer til Nationalbankens
officielle udlånsrente, der pr. 1. januar 2014 er fastsat til
0,20 %.
Det foreslåede indebærer en sænkning af
morarenten. Bestemmelsen vil gælde for alle arbejdsgivere
omfattet af loven, dvs. både offentlige og private
arbejdsgiver.
Til nr. 20
I henhold til § 18, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag betaler arbejdsgiverne et bidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til dækning af udgifter i
medfør af lovens kapitel 2 om lønrefusion, bortset
fra § 5, stk. 2, om statens dækning af udgifter til
lønrefusion, som vedrører valgfri supplerende
undervisning, der er studieforberedende, i en erhvervsuddannelses
grundforløb og hovedforløb, samt udgifter i
medfør af kapitel 2 a om refusion af arbejdsgiveres afholdte
udgifter til elevers ophold på kostafdelinger, kapitel 3 om
befordringstilskud, kapitel 4 om mobilitetsfremmende ydelser,
kapitel 4 a om skolepraktikydelse og kapitel 5 b om tilskud til
oprettelse af praktikpladser til unge under 25 år samt
løntilskud for praktikaftaler med elever under
erhvervsgrunduddannelse m.v. I 2017 udgør bidraget 2.382 kr.
pr. fuldtidsbeskæftiget i 2017-pris- og -lønniveau.
Herefter udgør bidraget 2.312 kr. årligt pr.
fuldtidsbeskæftiget i 2017-pris- og -lønniveau.
Bidraget reguleres på finansloven for pris- og
lønudviklingen med 2 pct. tillagt den i § 3 i lov om en
satsreguleringsprocent nævnte tilpasningsprocent, og
beløbet afrundes til nærmeste hele
kronebeløb.
I henhold til § 18, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, betaler alle arbejdsgivere i 2017 et bidrag
(VEU-bidrag) på 455 kr. pr. fuldtidsbeskæftiget til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i 2017-pris- og lønniveau.
Herefter udgør bidraget 525 kr. årligt pr.
fuldtidsbeskæftiget i 2017-pris- og lønniveau.
Bidraget reguleres på finansloven for pris- og
lønudviklingen med 2 pct. tillagt den i § 3 i lov om en
satsreguleringsprocent nævnte tilpasningsprocent.
Beløbet afrundes til nærmeste hele kronebeløb.
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag overfører kvartalsvis
beløbet til Undervisningsministeriet til hel eller delvis
finansiering af godtgørelse m.v. ved deltagelse i
erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse, jf. § 15 b i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Den kvartalsvise
overførsel finder sted senest den 30. januar, den 30. april,
den 30. juli og den 30. oktober.
I henhold til lovens § 20, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag beregnes bidrag efter lovens § 18
kvartalsvis på grundlag af de samlede bidrag, som
Arbejdsmarkedets Tillægspension har modtaget fra
arbejdsgiveren i en forudgående 3-måneders-periode. Det
følger af stk. 2, at der i det kvartalsvis beregnede
arbejdsgiverbidrag for hver arbejdsgiver fratrækkes et
beløb, der svarer til ¼ af det årlige bidrag
for een lønmodtager. Dette gælder, uanset hvor mange
kvartaler det ATP-bidrag, der danner grundlag for beregningen,
vedrører. Herudover fratrækkes et beløb, der
svarer til ¼ af det årlige bidrag for en
lønmodtager, for hver gang der er modtaget et ATP-bidrag
svarende til 50 fuldtidsansatte lønmodtagere. Der betales
dog ikke bidrag, hvis arbejdsgiveren ud over elever, som
nævnt i § 20, stk. 4, har ansatte, hvis samlede
beskæftigelse i kvartalet højst svarer til en
fuldtidsansat, jf. stk. 3.
Det følger af § 20, stk. 4, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, at der ikke betales bidrag for nærmere
angivne kategorier af uddannelsessøgende, der har skriftlig
aftale med arbejdsgiveren om gennemførelse af et
uddannelsesforhold. Der er for det første tale om elever i
erhvervsuddannelser og erhvervsgrunduddannelser. Dernæst
omfatter bestemmelsen uddannelsessøgende i uddannelser, hvor
både skoleophold og praktikophold er reguleret ved eller i
henhold til lov. Endvidere omfatter bestemmelsen
uddannelsessøgende i indtil 3 år i praktikuddannelse,
der enten er aftalt eller godkendt af vedkommende
overenskomstparter eller vedkommende brancheorganisation eller
fastsat af en offentlig myndighed som betingelse for at opnå
en autorisation el.lign. eller som betingelse for at deltage i
eller afslutte en videregående uddannelse. Endelig omfatter
bestemmelsen elever, der gennemgår uddannelsen til
træningsterapeut på Optræningscentret i
Karlslunde. Undervisningsministeren fastsætter efter
indstilling fra bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
regler om, hvilke uddannelser der berettiger til bidragsfritagelse,
jf. bestemmelsens stk. 5.
Det følger af § 21, stk. 1 og 2, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, at bidrag efter lovens § 18
indbetales til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag fire gange
årligt. Indbetaling af bidrag for mindre end 4 ansatte kan
dog ske een gang årligt. Sker indbetaling ikke rettidigt, kan
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag pålægge
arbejdsgiveren at betale renter af bidragene med 1 ½ pct.
for hver påbegyndt måned fra forfaldsdagen.
Efter § 21, stk. 3, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag fastsætter beskæftigelsesministeren
efter forhandling med undervisningsministeren og efter indstilling
fra bestyrelserne for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag og
Arbejdsmarkedets Tillægspension regler om opkrævning og
betaling af bidrag, der indgår i en fælles
opkrævning, jf. lovens § 18, stk. 4. Det kan ved disse
regler bestemmes, at Arbejdsmarkedets Tillægspension kan give
henstand med betalingen og eftergive bidrag og renter.
Undervisningsministeren kan i henhold til stk. 4, efter indstilling
fra bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag,
fastsætte særlige regler om beregningen af bidraget til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Regler om opkrævning og betaling af bidrag, der
indgår i en fælles opkrævning, er fastsat i
bekendtgørelse nr. 1021 af 29. juni 2016 om
fællesopkrævning af visse arbejdsgiverbidrag mv., og
regler om beregning af bidraget til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag er fastsat i bekendtgørelse om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Bekendtgørelse om
fællesopkrævning af visse arbejdsgiverbidrag mv. er
udstedt af beskæftigelsesministeren med hjemmel i bl.a.
§ 21, stk. 3, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, og
efter indstilling fra bl.a. bestyrelsen for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag. Bekendtgørelse om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag er udstedt med hjemmel i § 2, stk. 2, §
5, stk. 2, § 12 c, stk. 2, § 20, stk. 5, § 21, stk.
4, og § 22, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, og efter indstilling fra bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
I overensstemmelse med trepartsaftalens punkt 38-42
foreslås der indført et praktikpladsafhængigt
AUB-bidrag.
Det foreslåede praktikpladsafhængige AUB-bidrag vil
bestå af et tilskud pr. erhvervsuddannet årsværk,
jf. det foreslåede § 21 c, en fordelsbonus (bonus for
praktikpladser inden for fordelsuddannelserne), jf. den
foreslåede § 15 g i lovforslagets § 1, nr. 14, en
praktikbonus (bonus for merbeskæftigelse i praktikpladser),
jf. den foreslåede § 15 h i lovforslagets § 1, nr.
14, et merbidrag, jf, det foreslåede § 21 a, en
fritagelse for merbidrag for forgæves søgte elever,
jf, det foreslåede § 21 a, samt en
over-/underskudsdeling, jf. de foreslåede §§ 21 d
og 21 e.
Det foreslåede praktikpladsafhængige AUB-bidrag skal
entydigt belønne de arbejdsgivere, der bidrager til at
uddanne erhvervsuddannet arbejdskraft samt pålægge de
arbejdsgivere, der ikke i tilstrækkelig grad bidrager til at
uddanne erhvervsuddannet arbejdskraft, et større ansvar for
den samlede finansiering i Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Det foreslåede praktikpladsafhængige AUB-bidrag
indrettes ud fra nedstående fire principper:
For det første skal arbejdsgivernes bidrag afspejle
forholdet mellem antal erhvervsuddannede medarbejdere og elever.
Arbejdsgiverne skal fortsat betale et uændret bidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag efter lovens § 18 for sine
medarbejdere.
For det andet skal der tages højde for, om arbejdsgiveren
har arbejdskraft ansat, der er høj efterspørgsel
efter set i forhold til udbud, samt om arbejdsgiveren bidrager til
at uddanne erhvervsuddannet arbejdskraft, der er høj
efterspørgsel efter.
For det tredje skal brancher, der allerede bidrager
forholdsmæssigt meget til uddannelsen af erhvervsuddannede
medarbejdere, tilgodeses for dette, og brancher, der ikke bidrager
tilstrækkeligt, skal have et større incitament til at
bidrage til uddannelsen af erhvervsuddannet arbejdskraft.
For det fjerde skal der tages højde for forskelle mellem
brancher, sådan at brancher, der i dag bidrager meget til at
uddanne erhvervsuddannet arbejdskraft, stadig får et styrket
incitament til at oprette uddannelsesaftaler.
Det foreslås på denne baggrund at indsætte
§ 21 a om merbidrag, § 21 b om fritagelse for merbidrag
for arbejdsgivere, der forgæves har søgt efter elever,
§ 21 c om tilskud til arbejdsgivere pr. erhvervsuddannet
årsværk, §§ 21 d og e om henholdsvis
overskuds- og underskudsdeling i det praktikpladsafhængige
bidrag, § 21 f om sidestilling af øvrige uddannelser
end erhvervsuddannelser samt § 21 g om særskilt
opgørelse af ordningen i årsregnskabets noter.
Det foreslås i § 21 a, stk. 1,
1. pkt., at alle arbejdsgivere, der opfylder betingelsen i
stk. 2, betaler et årligt merbidrag til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag til dækning af udgifter i medfør af
det foreslåede kapitel 5 d, jf. lovforslagets § 1, nr.
14, om bonus og den foreslåede § 21 c om tilskud til
arbejdsgivere pr. erhvervsuddannet årsværk. Med
henvisningen til lovens § 2 vil det alene være
arbejdsgivere omfattet af loven, der vil kunne komme til at betale
merbidrag.
Det foreslås endvidere i 2.
pkt.,, at bidraget beregnes i overensstemmelse med de
foreslåede stk. 3-10, jf. neden for.
Derudover foreslås det i 3.
pkt.,, at merbidrag opkræves første gang i
2019.
Merbidrag indføres pr. 1. januar 2018. Størrelsen
af merbidraget i 2018 (bidragsåret) vil imidlertid
først kunne beregnes i 2019 (året efter
bidragsåret), da merbidraget afhænger af den enkelte
arbejdsgivers opfyldelse af sin uddannelsesration mv. i
bidragsåret. Forslag til de nærmere bestemmelser om
opkrævning fremgår af de foreslåede bestemmelser
i § 21 f i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. neden
for.
Det foreslås i stk. 2, 1.
pkt., at såfremt en arbejdsgivers uddannelsesratio er
lavere end arbejdsgiverens måluddannelsesratio, skal
arbejdsgiveren betale et bidrag for hver praktikårselev, som
arbejdsgiveren mangler for at opfylde sin
måluddannelsesratio.
Det foreslås i stk. 2, 2.
pkt., at der til brug for beregning af merbidraget foretages
en opgørelse af måluddannelsesratio og
uddannelsesratio i praktikårselever ved at multiplicere hver
ratio med antallet af erhvervsuddannede årsværk
vægtet med deres modelparameter efter det foreslåede
stk. 6 nedenfor.
Forholdet mellem en arbejdsgiverens måluddannelsesratio og
uddannelsesratio udtrykker, hvor stort et uddannelsesansvar i form
af at skabe praktikpladser, som arbejdsgiveren løfter i
forhold til, hvor stort et ansvar den enkelte arbejdsgiver skal
løfte for, at trepartsaftalens overordnede
målsætning om mindst 8.000-10.000 flere praktikpladser
om året indfris.
Det foreslås i stk. 2, 3.
pkt., at en arbejdsgivers måluddannelsesratio
først beregnes, når arbejdsgiveren har haft et
erhvervsuddannet årsværk i det foregående
kalenderår, og at arbejdsgivere, der ikke har en
måluddannelsesratio, ikke betaler merbidrag. En virksomhed,
som ikke har haft erhvervsuddannet arbejdskraft ansat i det
foregående kalenderår, har således ikke en
måluddannelsesratio. Virksomheden kan i det
efterfølgende år godt ansætte erhvervsuddannet
arbejdskraft, hvorefter den året efter vil få en
måluddannelsesratio og indgå i ordningen på lige
fod med de øvrige virksomheder med erhvervsuddannet
arbejdskraft.
Praktikårselevbegrebet opgøres på samme
måde som beskrevet under fordels- og praktikbonusordningerne,
jf. bemærkningerne til lovforslagets § 1, nr. 14.
Det foreslås i stk. 3, 1.
pkt., at en arbejdsgivers samlede merbidrag opgøres
på grundlag af forskellen på
måluddannelsesratioen og uddannelsesratioen opgjort i
praktikårselever multipliceret med merbidragssatsen. Dette
indebærer, at såfremt uddannelsesratioen er lavere end
måluddannelsesratioen, vil arbejdsgiveren skulle betale et
merbidrag, idet arbejdsgiveren ikke har løftet sit
uddannelsesansvar. Til brug for beregning af merbidrag
opgøres uddannelsesratioen og måluddannelsesratioen i
praktikårselever ved at multiplicere hver ratio med antallet
af erhvervsuddannede årsværk. Det er forskellen mellem
de to mål i praktikårselever, der sammen med
merbidragssatsen udgør grundlaget for det merbidrag, som
arbejdsgiveren i givet fald vil skulle betale.
Eksempel: En arbejdsgiver har en måluddannelsesratio
på1/8, uddannelsesratioen på 1/15, og 25
erhvervsuddannede, hvoraf de 15 har modelparameter 1,09, og 10 har
modelparameter 0,85. Arbejdsgiveren bør derfor have (1/8 *
(15*1,09+10*0,85)=) 3,106 praktikårselever, mens
arbejdsgiveren rent faktisk har (1/15 * (15*1,09+10*0,85) =) 1,657
praktikårselever. Arbejdsgiveren mangler således (3,106
- 1,657 =) 1,450 praktikårselev svarende til et merbidrag
på (1,450 * 27.000 =) 39.150 kr.
Det foreslås i stk. 3, 2.
pkt., at merbidragssatsen i 2018-2020 fastfryses til 27.000
kr. årligt pr. praktikårselev. Dette findes
hensigtsmæssigt med henblik på at sikre en
gennemsigtighed og vished for arbejdsgiverne omkring udgiften til
merbidrag i ordningens opstartsfase. Der vil skulle
fremsættes lovforslag for Folketinget for så vidt
angår fastsættelsen af størrelsen på
merbidragssatsen efter 2020. Uddannelsesratioen og
måluddannelsesratioen foreslås fastsat efter
bestemmelserne i de foreslåede stk. 4 og 5.
Det foreslås i stk. 4, 1.
pkt., at en arbejdsgivers uddannelsesratio beregnes på
baggrund af forholdet mellem antallet af praktikårselever hos
den pågældende arbejdsgiver pr. erhvervsuddannet
årsværk hos den pågældende
arbejdsgiver.
Det foreslås i stk. 4, 2.
pkt., at i beregning af uddannelsesratioen vil de
forskellige typer af erhvervsuddannede årsværk samt
praktikårselever skulle vægtes med en modelparameter,
jf. det foreslåede stk. 6 neden for. I udregningen af
uddannelsesratioen multipliceres antallet af praktikårselever
hos arbejdsgiveren med den respektive modelparameter for disses
uddannelse(r). Dette divideres med antallet af erhvervsuddannede
årsværk multipliceret med modelparameteren for deres
uddannelser. Formel til udregning af uddannelsesratioen ser
således ud:
UR = | S Antal
praktikårseleverud*Modelparameterud ____________________________________________ S Antal
erhvervsuddannedeud*Modelparameterud |
|
Det foreslåedes virkning kan illustreres med
følgende eksempel: En arbejdsgiver har to elever ansat i et
halvt år hver svarende til 0,5 praktikårselev har i alt
1 praktikårselev i det år. De to elever har hhv. en
modelparameter på 0,9 og 1,1. Arbejdsgiveren har 10
erhvervsuddannede årsværk, hvoraf 5 har en
modelparameter på 1,0, mens de resterende 5 har en
modelparameter på 1,2. Arbejdsgiverens uddannelsesratio vil
herefter være som følger:
UR = | (0,5
praktikårselev * 0,9 + 0,5 praktikårselev *
1,1) _____________________________________________ (5 ansatte * 1,0 + 5 ansatte *
1,2) | =
1/11 |
|
Det foreslås i stk. 4, 3.
pkt., at en arbejdsgivers uddannelsesratio opgjort for et
kalenderår i det efterfølgende år. Oplysninger
om arbejdsgivernes uddannelsesratio for et givent år
forventes at kunne beregnes ultimo marts i det efterfølgende
år. Beregningen foretages af Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Til grundlag for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrags beregning af
den enkelte arbejdsgivers uddannelsesratio anvendes de modtagne
oplysninger om arbejdsgiverens antal praktikårselever,
elevernes uddannelsesbaggrund, modelparameteren for de konkrete
uddannelser, antal erhvervsuddannede årsværk samt om
højest fuldførte uddannelse for de erhvervsuddannede
årsværk.
Det foreslås i stk. 5, at en
vægtet ratio beregnes af summen af en brancheratio og en
uddannelsesratio for det samlede arbejdsmarked, jf. det
foreslåede nr. 1, litra a og b.
Efter det foreslåede nr. 1, litra
a, vil brancheratioen vægte 25 pct. Brancheratioen vil
skulle udregnes som antallet af praktikårselever for alle
virksomheder inden for en given hovedbranche i forhold til antallet
af erhvervsuddannede årsværk samlet set inden for
branchen. Branchen defineres i overensstemmelse med det
foreslåede stk. 9. I beregningen af brancheratioen
vægtes de forskellige typer af erhvervsuddannede
årsværk og praktikårselever med deres respektive
modelparameter, som følger af det foreslåede stk.
6.
Efter det foreslåede nr. 1, litra
b, vil uddannelsesratioen for det samlede arbejdsmarked
skulle vægte 75 pct. Uddannelsesratioen for det samlede
arbejdsmarked vil skulle udregnes som det samlede antal
praktikårselever i forhold til det samlede antal
erhvervsuddannede årsværk. I beregning af
uddannelsesratioen for det samlede arbejdsmarked vil de forskellige
typer af erhvervsuddannede årsværk og
praktikårselever skulle vægtes med deres respektive
modelparameter, som følger af det foreslåede stk. 6
neden for.
Det foreslås i nr. 2, at den
vægtede ratio efter det foreslåede nr. 1 multipliceres
med en sektorspecifik faktor svarende til de forventede
udbetalinger af bonus efter det foreslåede kapitel 5 d, jf.
lovforslagets § 1, nr. 14, og tilskud i medfør af den
foreslåede § 21 c neden for.
Det foreslås i den forbindelse, at de forventede
udbetalinger fastsættes for henholdsvis den private, den
kommunale, den regionale og den statslige sektor, jf. det
foreslåede stk. 10 neden for, som summen af de budgetterede
udgifter i kalenderåret multipliceret med hver sektors andel
af erhvervsuddannede årsværk i året før
kalenderåret i forhold til det samlede antal
erhvervsuddannede årsværk i året før
kalenderåret.
Det foreslås, at den sektorspecifikke faktor herefter vil
skulle fastsættes med henblik på at opnå
indbetalinger efter stk. 2, svarende til de forventede
sektorspecifikke udbetalinger. Det foreslås hertil af
administrative hensyn, at det for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
skal være muligt at anvende det foregående års
sektorspecifikke faktor, hvis nyere faktor ikke foreligger senest
den 15. marts i det år, hvor opgørelsen finder
sted.
Det foreslås endvidere i nr. 2, at faktoren for den
kommunale sektor reduceres svarende til effekten af et merbidrag
for 900 praktikårselever. Dette er for ikke at
pålægge de kommunale arbejdsgivere en ekstra
økonomisk byrde som følge af "To-årig
dimensioneringsaftale om offentlige praktikpladser på
uddannelserne til social- og sundhedshjælper, social- og
sundhedsassistent samt pædagogisk assistent" fra 31. august
2016, hvor antallet af uddannelsesaftaler på den
pædagogiske assistentuddannelse, som kommunerne indgår,
reduceres svarende til 900 elever.
Det bemærkes, at de sektorspecifikke
måluddannelsesratioer vil afvige fra hinanden. Grunden til,
at den sektorspecifikke måluddannelsesratio er forskellig fra
sektor til sektor, skyldes, at variationen i fordelingen af
praktikelever på tværs af virksomhederne er forskellig
inden for de respektive sektorer. I den private sektor er der fx
mange virksomheder, der ligger langt fra den gennemsnitlige
uddannelsesratio for sektoren, og dermed skal den sektorspecifikke
måluddannelsesratio ligge lavere for at opfange de
virksomheder, der skal levere for at opfylde
målsætningen om, at virksomhederne samlet set skal
oprette mindst 8.000-10.000 flere praktikpladser end i dag. Hvis
samme sektorspecifikke måluddannelsesratio blev lagt ind
på fx den kommunale sektor, ville en stor andel af
CVR-numrene inden for denne sektor opfylde målet. Derfor skal
den sektorspecifikke måluddannelsesratio ligge højere
for den kommunale sektor for, at de omfattede arbejdsgivere kan
levere et merbidrag til at finansiere omkostningerne inden for
deres sektor.
Det foreslås i stk. 6, at de
forskellige typer af erhvervsuddannede årsværk og
praktikårselever vægtes med en modelparameter.
Modelparameteren vil skulle udtrykke forventninger til fremtidigt
mismatch på arbejdsmarkedet mellem udbud og
efterspørgsel af de enkelte uddannelser.
Inddragelsen af modelparameteren indebærer, at der tages
højde for, om arbejdsgiveren har medarbejdere ansat, der er
høj efterspørgsel efter set i forhold til udbud, samt
om arbejdsgiveren bidrager til at uddanne erhvervsuddannet
arbejdskraft, der er høj efterspørgsel efter.
Modelparametre for de eksisterende erhvervsuddannelser samt
uddannelser godkendt i medfør af det foreslåede §
21 f, stk. 4, jf. neden for, foreslås fastsat som et bilag 1
til lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets
§ 1, nr. 24. Det er modelparameteren for det
pågældende år, der anvendes til vægtning.
Det foreslås dog hertil af administrative hensyn, at det for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag skal være muligt at anvende
det foregående års modelparameter, hvis nyere parameter
ikke foreligger senest den 15. marts i det år, hvor
opgørelsen finder sted. Det foreslås endvidere, at der
for nyoprettede uddannelser, der ikke har fået fastsat en
modelparameter i medfør af bilag 1 til lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag anvendes en modelparameter
på 1,0, dvs. en neutral vægtning.
Det foreslås endvidere, at undervisningsministeren
offentliggør en oversigt over sammenhængen mellem
tidligere og nuværende erhvervsuddannelser til brug for
administrationen af ordningen. Oversigten påtænkes
udfærdiget i samarbejde med arbejdsmarkedets parter og
faglige udvalg. Til beregning af det praktikpladsafhængige
AUB skal der således foretages en gruppering af uddannelser,
der svarer til den nuværende erhvervsuddannelsesstruktur. Det
foreslåede indebærer, at specialer inden for
erhvervsuddannelser og gamle uddannelser, der fortsat er
erhvervsuddannelser, grupperes, så de svarer til den
nuværende erhvervsuddannelsesstruktur.
Modelparameteren for de enkelte uddannelser vil skulle beregnes
af Dansk Arbejdsgiverforening (DA) og Landsorganisationen i Danmark
(LO) og oversendes til undervisningsministeren.
Undervisningsministeren vil herefter sende modelparametrene i
høring i Rådet for grundlæggende Erhvervsrettede
Uddannelser (REU). Modelparametrene i det foreslåede bilag 1
er således midlertidige og vil blive genberegnet og fastsat
endeligt for 2018 ved lovforslag, der forventes fremsat i samlingen
2017/18. Modelparametrene genberegnes årligt, og der
forventes derfor fremsat lovforslag med henblik på at
opdatere det foreslåede bilag 1 hvert år.
Konkret vil modelparametrene blive beregnet på baggrund af
en mismatch-model, der angiver hvilke uddannelser, der forventes at
være høj henholdsvis lav efterspørgsel efter
på 10 års sigt. Modellen indeholder nedenstående
tre elementer.
En udbudsfremskrivning. Rammen for
fremskrivningen af arbejdsudbuddet er DREAM's (Danish Rational Economic Agents Model)
fremskrivning af arbejdsstyrken for personer med en
erhvervsuddannet uddannelse som højest fuldførte
uddannelse. I tillæg til DREAM's fremskrivning skal den
samlede faglærte arbejdsstyrke fordeles på de
specifikke uddannelsesgrupper. Det gøres ved at beregne,
hvor stor en andel de enkelte uddannelser udgør af den
samlede faglærte arbejdsstyrke fordelt på køn og
1-års alderstrin (18-66 år). Ovenstående
beregning bygger som udgangspunkt på data fra den
registrerede arbejdsstyrke statistik.
En
efterspørgselsfremskrivning.
Efterspørgselsfremskrivningen er en stiliseret fremskrivning
af virksomhedernes behov for faglært arbejdskraft, som bygger
på en antagelse om, at givet den udvikling, der har
været de seneste 20 år fortsætter de kommende 10
år, hvad vil virksomhedernes behov for erhvervsuddannede
medarbejdere da være.
Et mismatch-udtryk. Forskellen
på udbuds- og efterspørgselsfremskrivningerne giver et
udtryk for det forventede mismatch på arbejdsmarkedet. Dette
omsættes til modelparameter, jf. det foreslåede bilag 1
til lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag (bilag 2 til denne
lov), som viser et overudbud (ikke mangel på arbejdskraft)
inden for en konkret erhvervsuddannelse, hvis modelparameteren er
mindre end 1,0, og et underudbud (mangel på arbejdskraft),
hvis modelparameteren er større end 1,0.
Udregning af modelparameteren for særligt små
uddannelser vil være behæftet med usikkerhed. Det er
på den baggrund hensigten, at uddannelser med under 20 elever
i tilgang på hovedforløbet som gennemsnit over de
seneste tre år vil få fastsat en neutral modelparameter
på 1,0.
Det foreslås i stk. 7, at
såfremt en arbejdsgiver har ansat medarbejdere uden en
registreret uddannelse, fastsættes uddannelsesniveauet som
erhvervsuddannet eller ikke-erhvervsuddannet efter:
1) En frivillig registrering af uddannelsesniveau i det
register, der jf. nedenfor foreslås oprettet i regi af
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
2) Arbejdsfunktion opgjort som DISCO-kode. Alle medarbejdere med
uoplyst uddannelsesbaggrund, der er registreret med en DISCO-kode,
hvorunder mere end 50 pct. af de registrerede medarbejdere hos den
enkelte arbejdsgiver er erhvervsuddannede, opgøres som
erhvervsuddannede.
3) Uddannelsesfordelingen for den hovedbranche, som
medarbejderens arbejdsgiver er registreret i.
Det bemærkes indledningsvis, at der med det
foreslåede lægges op til at etablere et dataregister
vedrørende uddannelsesoplysninger i regi af Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag. Det er hensigten, at registerets grunddata
vedrørende uddannelsesoplysninger skal leveres fra Danmarks
Statistik. Et særskilt register i Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag vil bidrag til yderligere at kunne forbedre
datagrundlaget ved at indsamle information om uddannelsesbaggrund
for personer, der ikke har en registreret uddannelse hos Danmarks
Statistik, ligesom et sådant register vil muliggøre
løbende håndtering af ukorrekte oplysninger.
Baggrunden for det foreslåede stk. 7, er, at oplysninger
om udenlandsk arbejdskrafts uddannelsesniveau ofte er mangelfulde i
uddannelsesregistret hos Danmarks Statistik, fordi
erhvervsuddannede, udenlandske arbejdstagere ofte er registreret i
uddannelsesregistret med uoplyst uddannelsesbaggrund.
De nærmere opregnede kategorier i det foreslåede
stk. 7 udgør således en modifikation til begrebet
"erhvervsuddannet årsværk, jf. afgrænsningen
heraf i lovforslagets § 1, nr. 14, idet ikke alle
arbejdstagere har en registreret uddannelse i Danmarks Statistiks
register over befolkningens højest fuldførte
uddannelse (uddannelsesregister).
I det praktikpladsafhængige AUB-bidrag ville det få
den betydning, at virksomheder med udenlandske erhvervsuddannede
medarbejdere i udgangspunktet vil få en højere
beregnet uddannelsesratio, end hvis virksomheden havde ansat
tilsvarende erhvervsuddannede medarbejdere med dansk
uddannelsesbaggrund. Dette skyldes, at uddannelsesratioen beregnes
på baggrund af antallet af erhvervsuddannede medarbejdere og
praktikelever i virksomheden, mens ufaglærte medarbejdere og
personer med et højere eller andet uddannelsesniveau end
erhvervsuddannet ikke indgår i beregningerne.
Det foreslås derfor i nr. 1,
at der tages udgangspunkt i en frivillig registrering i det
register vedrørende uddannelsesniveau, som efter
lovforslagets § 1, nr. 23, foreslås oprettet i regi af
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
For den gruppe af personer, der selv efter AUB's forsøg
på indhentning af oplysninger om uddannelsesbaggrund
fremstår i registret med en uoplyst uddannelsesbaggrund,
foreslås det i nr. 2, at der
tages udgangspunkt i arbejdsfunktionskoderne (de såkaldte
DISCO-koder), som virksomhederne indberetter hvert år til
Danmarks Statistik. Arbejdsfunktionskoderne indberettes pr.
ansættelsesforhold inden for året og vil derfor kunne
bruges for dele af gruppen med uoplyst uddannelse, der ikke
dækkes af de foreslåede nr. 1 og 2. Virksomheder med
under 10 fuldtidsansatte er dog undtaget for at indberette
arbejdsfunktionerne. Det foreslås endvidere, at medarbejdere
med uoplyst uddannelsesbaggrund, der er registreret med en
DISCO-kode, hvorunder mere end 50 pct. af de registrerede
medarbejdere hos den enkelte arbejdsgiver er erhvervsuddannede,
opgøres som erhvervsuddannede.
Det foreslås endelig i nr. 3,
at arbejdstagere med uoplyst uddannelsesbaggrund, der ikke
dækkes af nr. 1-3, vægtes med uddannelsesfordelingen
for den hovedbranche, som medarbejderens arbejdsgiver er
registreret i, således at medarbejderen vægtes som en
sammensætning af uddannelsesniveauet for den gennemsnitlige
medarbejder i hovedbranchen. Det betyder, at medarbejderen
vægtes som en sammensætning af uddannelsesniveauet for
den gennemsnitlige medarbejder i arbejdsgiverens hovedbranche.
Den endelige liste inkl. detaljeringsgrad over DISCO-koder, der
anvendes til registrering af medarbejdere med uoplyst
uddannelsesbaggrund, vil blive fastlagt i samarbejde mellem
regeringen og arbejdsmarkedets parter.
Det foreslås i stk. 8, at der
ved fastsættelse af uddannelsesniveau efter de
foreslåede stk. 7, nr. 1-4, vil blive foretaget en
vægtning med en modelparameter på 1,0, dvs. en neutral
vægtning.
Det foreslåede indebærer en neutral vægtning,
hvilket medfører at modelparameterens forventninger til
fremtidigt mismatch på arbejdsmarkedet mellem udbud og
efterspørgsel af de enkelte uddannelser ikke vil indgå
i relation til udenlandske erhvervsuddannede, der indplaceret efter
regler i det foreslåede stk. 7.
Det foreslås i stk. 9, at det
ved opgørelse af hovedbrancher vil være Dansk
Branchekode 2007 (DB07) med undergrupperinger. Det foreslåede
indebærer, at ordningen vil kunne tilpasse sig
ændringer i DB07. . Branchen Bygge og
Anlæg opdeles i to, hvor Bygningsinstallation udspaltes fra Bygge og Anlæg med udgangspunkt i
127-standardgrupperingen. Konkret betyder det, at koden 43.00.1 i
127 standardgrupperingen definerer branchen Bygningsinstallation, mens den resterende del
af Bygge og Anlæg vil
udgøre Bygge og Anlæg.
Alle virksomheder er registreret med en branchekode hos SKAT.
Branchekoden fastsættes ud fra den aktivitet, der
udgør den største del af virksomhedens
omsætning. En virksomhed kan have aktiviteter, der ikke er
omfattet af branchekoden, og virksomheden har endvidere mulighed
for at ændre sin branchekode, hvis virksomheden mener, at den
aktuelt registrerede branchekode ikke er dækkende.
Selve opgørelsen af betaling af, hvorvidt en arbejdsgiver
skal betale merbidrag, sker efter forslaget medio året efter.
Det vil i den forbindelse være virksomhedens CVR-nummer, der
finder anvendelse ved den nævnte opgørelse. Det
betyder følgende i relation til branchekoderne:
For en virksomhed, der opkøbes af en anden virksomhed
registreret med en anden branchekode, hvor de to enheder
fortsætter med separate CVR-numre, vil der således ikke
ske nogen ændring. Hvis de to virksomheder slås sammen
under ét CVR-nummer, vil opgørelsen for året
ske på det fælles CVR-nummer, der videreføres
med samme branchetilknytning og måluddannelsesratio, som var
fastlagt i forskudsopgørelsen for det pågældende
CVR-nummer.
Endelig foreslås det i stk.
10, at alle arbejdsgivere placeres som tilhørende en
af de fire sektorer privat sektor, kommunal sektor, regional sektor
eller statslig sektor. Dette foreslås for at sikre en mere
hensigtsmæssig fordeling af især de offentlige
virksomheder.
Det foreslås, at indplaceringen i de nævnte fire
sektorer skal ske på baggrund af Danmarks Statistiks
sektorgruppering i det erhvervsstatistiske register (ESR). Det
foreslås, at den konkrete inddeling i de fire sektorer
indsættes som bilag 2 til lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag (bilag 2 til denne lov).
Opdelingen i sektorer i det foreslåede bilag 2
følger Danmark Statistiks definitioner, der er opbygget i
overensstemmelse med ESA 2010 (European System of Accounts).
Sektorplaceringen bestemmes her primært af, hvem der har den
organisatoriske kontrol over enheden. At det offentlige står
for størstedelen af finansieringen eller fastsætter de
overordnede rammer og love betragtes ikke som kontrol over en
enhed. Placeringen i hhv. statslig, kommunal, regional og privat
sektor afgøres af, hvem der vurderes at have mest kontrol
med virksomheden.
Det foreslås i § 21 b, stk.
1, at såfremt en arbejdsgiver er omfattet af det
foreslåede § 21 a, stk. 1, dvs. at arbejdsgiveren skal
betale merbidrag, vil arbejdsgiveren kunne fritages for merbidrag,
såfremt arbejdsgiveren forgæves har søgt en elev
via opslag på Undervisningsministeriets centrale
praktikpladsportal i mindst tre måneder og en af
følgende betingelser er opfyldt:
1) Ingen skole har henvist en ansøger, der har
bestået det relevante grundforløb, eller
arbejdsgiveren har efter behandling af ansøgningerne
underrettet den enkelte ansøgers skole om, at
ansøgerne ikke har gennemført det relevante
grundforløb.
2) Ansøgerne afslår arbejdsgiverens tilbud om
ansættelse med en uddannelsesaftale.
3) Der er ikke registreret søgende elever på
uddannelsen på Undervisningsministeriets centrale
praktikpladsportal.
Formålet med og virkningen af den foreslåede
bestemmelse er at sikre, at ingen arbejdsgivere kommer til at
betale merbidrag efter § 21 a som følge af manglende
opfyldelse af måluddannelsesratioen, såfremt
arbejdsgiveren forgæves har søgt at rekruttere elever
i uddannelsesaftaler. De foreslåede nr. 1-3 angiver de
betingelser, der kan begrunde, at merbidraget neutraliseres for de
manglende elever, som arbejdsgiveren forgæves har søgt
at rekruttere. Neutraliseringen sker i form af en
bidragsfritagelse, der udligner konsekvensen af det forgæves
rekrutteringsforsøg, som ellers efter forslaget ville
resultere i merbidrag.
Det foreslås i stk. 2, at der
kan ske fritagelse for betaling af merbidrag for forgæves
søgte elever inden for uddannelser med praktikpladskrav,
hvis arbejdsgiveren på Undervisningsministeriets centrale
praktikpladsportal i mindst tre måneder har en søgt en
elev til en uddannelsesaftale, der omfatter både anden del af
grundforløbet og hovedforløbet, og der ikke har
været ansøgere til stillingen.
Begrundelsen herfor er, at elever på uddannelser med
praktikpladskrav, jf. lovforslagets § 2, nr. 2, ikke kan
optages på anden del af grundforløbet på
erhvervsuddannelsen uden en uddannelsesaftale. Elever på
disse uddannelser skal således have en uddannelsesaftale
omfattende såvel anden del af grundforløbet som
hovedforløbet for at kunne blive optaget på
uddannelsen.
Det foreslås i stk. 3, at der
alene kan ske fritagelse for merbidrag svarende til den periode,
hvor opslaget har været synligt på
Undervisningsministeriets centrale praktikpladsportal, og at der
højst kan ske fritagelse for en praktikårselev pr.
uddannelsesaftale pr. år. Det foreslås endvidere, at
såfremt arbejdsgiveren er godkendt til et bestemt antal
elever, jf. § 31 i lov om erhvervsuddannelser, kan der ved
beregningen af fritagelse maksimalt indgå et sådant
antal elever. Dvs. i tilfælde, hvor et fagligt udvalg har
godkendt en arbejdsgiver til f.eks. to elever, vil der ved
beregning af fritagelse for denne arbejdsgiver højst kunne
indgå to elever, omregnet til to praktikårselever.
Det foreslås i stk. 4, at
bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan
fastsætte regler om procedurer for ansøgning og
behandling af ansøgninger om fritagelse for merbidrag,
herunder dokumentationskrav. Bemyndigelsen forventes
udmøntet således, at der fastsættes regler for,
hvornår og hvordan ansøgninger om fritagelse skal
indsendes, og hvordan opfyldelsen af betingelserne dokumenteres,
f.eks. i tilfælde af blandede opslag på den centrale
praktikpladsportal.
Det foreslås i § 21 c, stk. 1,
1. pkt., at alle arbejdsgivere vil kunne modtage et
årligt tilskud pr. erhvervsuddannet årsværk.
For at understøtte arbejdsgivernes økonomiske
incitamenter til at indgå uddannelsesaftaler med et
tilstrækkeligt antal elever blev regeringen og
arbejdsmarkedets parter enige om, jf. trepartsaftalens pkt. 39, at
alle arbejdsgivere skulle have en bidragsnedsættelse pr.
erhvervsuddannet fuldtidsbeskæftiget medarbejder, mens
arbejdsgivere som ikke opfylder deres måluddannelsesratio,
betaler et merbidrag pr. elev, arbejdsgiveren mangler at
ansætte i forhold til sin måluddannelsesratio.
Tilskuddet modsvarer den aftalte bidragsnedsættelse.
Tilskuddet foreslås i 2. pkt.
fastsat til 295 kr. årligt pr. erhvervsuddannet
årsværk i 2018, svarende til forudsætningen bag
den indgåede trepartsaftale.
Det foreslås i stk. 2, 1.
pkt., at bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
fra 2019 opgør tilskuddets størrelse.
Tilskudsgrundlaget foreslås i 2.
pkt. opgjort som andelen af Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrags samlede udgifter til skolepraktikydelse, der
finansieres af bidrag efter § 18, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, og som kan henføres til
indbetalinger for erhvervsuddannede årsværk i det
foregående år.
Tilskudsgrundlaget efter det foreslåede 3. pkt. deles herefter med antallet af
erhvervsuddannede årsværk i det forudgående
år for at finde tilskuddet pr. erhvervsuddannet
årsværk. Bestemmelsen indebærer ikke mulighed for
bestyrelsen til at påvirke tilskuddets størrelse. Der
vil med henvisningen til lovens § 2 alene kunne ydes tilskud
til arbejdsgivere omfattet af loven.
Det foreslås i stk. 3, 1.
pkt., at der ikke udbetales tilskud efter de
foreslåede stk. 1 og 2, såfremt antallet af
tilskudsberettigede erhvervsuddannede årsværk er
identisk med det antal lønmodtagere, der i henhold til
§ 20, stk. 2, 1. og 2. pkt., i lov om Arbejdsgiverne
Uddannelsesbidrag fratrækkes arbejdsgiverens bidrag efter
§ 18.
Er antallet af tilskudsberettigede erhvervsuddannede
årsværk identisk med det samlede antal
lønmodtagere, der betaler bidrag efter § 18,
foreslås det i 2. pkt., at
tilskuddet efter det foreslåede stk. 1 reduceres med
tilskudsbeløbet for ét erhvervsuddannet
årsværk.
Det følger af lovens § 20, stk. 1, at bidrag efter
§ 18 beregnes kvartalsvis på grundlag af de samlede
bidrag, som Arbejdsmarkedets Tillægspension har modtaget fra
arbejdsgiveren i en forudgående 3-måneders-periode. Det
følger af stk. 2, at der i det kvartalsvis beregnede
arbejdsgiverbidrag for hver arbejdsgiver fratrækkes et
beløb, der svarer til ¼ af det årlige bidrag
for een lønmodtager. Dette gælder, uanset hvor mange
kvartaler det ATP-bidrag, der danner grundlag for beregningen,
vedrører. Herudover fratrækkes et beløb, der
svarer til ¼ af det årlige bidrag for en
lønmodtager, for hver gang der er modtaget et ATP-bidrag
svarende til 50 fuldtidsansatte lønmodtagere. Det
følger af § 20, stk. 3, at der dog ikke betales bidrag,
hvis arbejdsgiveren ud over elever, som nævnt i lovens §
20, stk. 4, har ansatte, hvis samlede beskæftigelse i
kvartalet højst svarer til en fuldtidsansat.
Efter forslaget behandles følgende scenarier
således:
Hvis en arbejdsgiver alene har en ansat medarbejder, og denne
har en erhvervsuddannelse, vil medarbejderen efter § 20, stk.
2, 1. og 2. pkt., udløse bidragsfritagelse. Arbejdsgiveren
betaler således ikke AUB-uddannelsesbidrag for denne
medarbejder. Da tilskuddet efter § 21 c er tænkt som en
reduktion af uddannelsesbidraget, har det ikke været
intentionen, at en erhvervsuddannet medarbejder kan udløse
tilskud, når der ikke betales bidrag for vedkommende. Der
sker derfor en tilskudsafskæring for arbejdsgivere, der ikke
betaler bidrag for den medarbejder, der ellers skulle have
udløst tilskud.
Hvis en arbejdsgiver har to eller flere
fuldtidsbeskæftigede medarbejdere, der alle er
erhvervsuddannede, vil arbejdsgiveren efter § 20, stk. 2, 1.
og 2. pkt., være berettiget til en bidragsreduktion svarende
til én fuldtidsansat på årsbasis. Det har ikke
været hensigten, at en arbejdsgiver skal have tilskud,
når der ikke indbetales bidrag for en medarbejder. Der sker i
disse tilfælde således en reduktion af tilskuddet til
arbejdsgiveren svarende til tilskudsbeløbet for en
medarbejder, hvormed effekten af bidragsreduktionen neutraliseres.
Hvis en virksomhed således har X fuldtidsbeskæftigede
medarbejdere, og alle X medarbejdere er erhvervsuddannede, vil
arbejdsgiveren således årligt få
bidragsfritagelse for en fuldtidsbeskæftiget medarbejder, jf.
§ 20, stk. 2, og efter forslaget modtage et tilskud for
X-1.
Hvis en arbejdsgiver har to eller flere
fuldtidsbeskæftigede medarbejdere, og en eller flere af disse
medarbejdere ikke har en erhvervsuddannelse, udbetales tilskuddet
efter § 21 c uden justeringer. Det lægges således
her til grund, at det er en ikke-erhvervsuddannet medarbejder, der
har udløst bidragsfritagelsen efter § 20, stk. 2.
Nogle virksomheder har en sådan størrelse, at der
fratrækkes et beløb, der svarer til ¼ af det
årlige bidrag for en lønmodtager, for hver gang der er
modtaget et ATP-bidrag svarende til 50 fuldtidsansatte
lønmodtagere, jf. § 20, stk. 2. Det vurderes at
være meget få tilfælde, hvor alle disse
medarbejdere (50 eller mere) er erhvervsuddannede, og det
foreslås på den baggrund ikke justeringer til
tilskuddet efter § 21 c for arbejdsgivere, der er berettigede
til denne bidragsreduktion. De facto vil disse arbejdsgivere typisk
dermed modtage tilskuddet uden justeringer.
Det foreslås i § 21 d, stk.
1, at såfremt det samlede merbidrag pr. sektor efter
den foreslåede § 21 a med fradrag af fritagelse for
merbidrag for forgæves søgte elever efter den
foreslåede § 21 b, overstiger udbetalingen af bonus pr.
sektor i medfør af det foreslåede kapitel 5 d og
tilskud pr. sektor i medfør af det foreslåede §
21 c om tilskud til arbejdsgivere pr. erhvervsuddannet
årsværk, vil dette overskud blive udbetalt til
arbejdsgiverne pr. praktikårselev i overensstemmelse med de
foreslåede stk. 2 og 3. Det foreslåede er udtryk for
håndtering af et evt. overskud i det
praktikpladsafhængige AUB-bidrag.
Det er hensigten, at opgørelsen af det eventuelle
overskud foretages i året efter bidragsåret i
forbindelse med den samlede opgørelse af merbidrag og
udbetalinger, jf. den foreslåede § 21 f, stk. 1, neden
for, da det først på dette tidspunkt er muligt at
opgøre, om merbidrag, dvs. ordningens indtægter,
overstiger bonusudbetalinger og tilskud til arbejdsgivere pr.
erhvervsuddannet årsværk, dvs. ordningens udgifter.
Det foreslås i stk. 2, at
opgørelsen af et eventuelt overskud foretages pr. sektor,
jf. § 21 a, stk. 10.
Det foreslåede indebærer, at inddelingen af sektorer svarer til
inddelingen efter det foreslåede § 21 a, stk. 10. Den
sektoropdelte opgørelse skal sikre, at der ikke sker en
omfordeling mellem sektorer som følge af den
foreslåede nye ordning. Det indebærer samtidig, at der
i det samme år kan være et overskud i nogle sektorer,
mens der kan være et underskud, jf. den foreslåede
§ 21 e, i andre sektorer.
Det foreslås i stk. 3, at
overskuddet vil blive betalt tilbage til arbejdsgivere placeret i
sektoren i henhold til det foreslåede § 21 a, stk. 10,
for hver praktikårselev, som arbejdsgiveren har haft i det
år, overskuddet vedrører. Overskud pr.
praktikårselev vil blive beregnet ved at dividere overskuddet
med antal praktikårselever i bidragsåret i den
pågældende sektor. Det foreslås endvidere, at det
er elever inden for erhvervsuddannelser samt uddannelser, der er
godkendt i medfør af § 21 a, stk. 4, der indgår i
beregningen. Det foreslåede er udtryk for beregning af et
evt. overskud i det praktikpladsafhængige AUB-bidrag.
Det foreslås i § 21 e, stk.
1, at såfremt udbetaling af bonus pr. sektor i
medfør af det foreslåede kapitel 5 d og
foreslåede tilskud pr. sektor i medfør af den
foreslåede § 21 c om tilskud til arbejdsgivere pr.
erhvervsuddannet årsværk overstiger det samlede
merbidrag pr. sektor efter den foreslåede § 21 a med
fradrag efter den foreslåede § 21 b om fritagelse for
betaling af merbidrag for arbejdsgivere, der forgæves har
søgt efter elever, opkræves underskuddet i
overensstemmelse med de foreslåede stk. 2-5. Det
foreslåede er udtryk for fordeling af et evt. underskud i det
praktikpladsafhængige AUB-bidrag.
Det foreslås i stk. 2, at
opgørelsen af det eventuelle underskud foretages pr. sektor,
og at inddelingen af sektorer svarer til inddelingen efter det
foreslåede § 21 a, stk. 10. Den sektoropdelte
opgørelse skal sikre, at der ikke sker en omfordeling mellem
sektorer som følge af den foreslåede nye ordning. Det
indebærer samtidig, at der i det samme år kan
være et underskud i nogle sektorer, mens der kan være
et overskud, jf. det foreslåede § 21 d, i andre
sektorer.
Det foreslås i stk. 3, at
underskuddet opkræves blandt arbejdsgivere placeret i
sektoren i henhold til det foreslåede § 21 a, stk. 11,
for hver erhvervsuddannet årsværk, som arbejdsgiveren
har haft i det år, underskuddet vedrører. Underskud
pr. erhvervsuddannet årsværk beregnes efter forslaget
ved at dividere underskuddet med antal erhvervsuddannet
årsværk i bidragsåret i den
pågældende sektor. Denne beregning af underskud
foretages således efter samme metode som opgørelse og
fordeling af tilskud til arbejdsgivere pr. erhvervsuddannet
årsværk, jf. den foreslåede § 21 c.
Det foreslås i stk. 4, at der
ved opgørelsen af underskud anvendes det antal
erhvervsuddannede årsværk, der i henhold til § 21
c, stk. 1 og 2, modtager tilskud efter § 21 c. Det
foreslåede skal sikre, at arbejdsgivere, der i
overensstemmelse med det foreslåede § 21 c, stk. 2, ikke
vil komme til at modtage et tilskud pr. erhvervsuddannet
årsværk efter det foreslåede § 21 c, stk. 1,
heller ikke opkræves et beløb til finansiering af et
underskud i ordningen. Der henvises i øvrigt til
bemærkningerne til det foreslåede § 21 c, stk.
2.
Det foreslås i § 21 f, stk. 1,
1. pkt., at bestyrelsen for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan bestemme, at indbetalinger og udbetalinger i
relation til bonusordningerne efter §§ 15 g og 15 h,
merbidragsordningen efter § 21 a, fritagelsesordningen efter
§ 21 b, tilskudsordningen efter § 21 c samt over- og
underskudsdelingsordningerne efter §§ 21 d og 21 e
gennemføres som en samlet opgørelse til de
berørte arbejdsgivere. Sigtet med det foreslåede er et
lette administrationen af ordningen mest muligt for både AUB
og de berørte virksomheder.
Det foreslås i 2. pkt., at
§ 18, stk. 4, § 19, stk. 1, 2. pkt., § 21, stk. 3,
1. pkt., og § 26, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag finder tilsvarende anvendelse i relation
opkrævning efter 1. pkt.
Efter § 18, stk. 4, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan bidrag efter loven opkræves sammen med
finansieringsbidrag, der af Arbejdsmarkedets Tillægspension
opkræves fra arbejdsgiverne. Det følger endvidere af
bestemmelsen, at de beføjelser, der tilkommer
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag vedrørende
opkrævning af bidrag i medfør af denne lov, kan
udøves af Arbejdsmarkedets Tillægspension i
forbindelse med en fælles opkrævning.
Det foreslåede vil indebære og sikre, at
opkrævninger/udbetalinger mv. efter det foreslåede 1.
pkt. vil kunne foretages af systemet "Samlet Betaling" i
Arbejdsmarkedets Tillægspension (dvs. sammen med andre
arbejdsgiverbidrag) samt at likvide midler fra de foreslåede
nye ordninger forvaltes forsvarligt af Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Efter § 19, stk. 1, 2. pkt., i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag skal den del af bidragene, der ikke
omgående viderebetales til ordningerne efter loven, anbringes
som indestående i danske banker eller sparekasser eller
eventuelt i obligationer udstedt eller garanteret af den danske
stat eller af danske kommuner, i obligationer udstedt af danske
realkreditinstitutioner, der er godkendt af staten, eller i
værdipapirer, som i øvrigt efter deres art og
sikkerhed kan stilles i klasse hermed.
Efter § 21, stk. 3, 1. pkt., i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag fastsætter beskæftigelsesministeren
efter forhandling med undervisningsministeren og efter indstilling
fra bestyrelserne for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag og
Arbejdsmarkedets Tillægspension regler om opkrævning og
betaling af bidrag, der indgår i en fælles
opkrævning, jf. § 18, stk. 4. Denne bemyndigelse er
udnyttet i bekendtgørelsen nr. 1021 af 29. juni 2016
fællesopkrævning af visse arbejdsgiverbidrag mv.
Efter § 26, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan der til brug for beregning, opkrævning
og behandling af bidrag som led i en fælles opkrævning,
jf. lovens § 18, stk. 4, i nødvendigt omfang
videregives oplysninger om arbejdsgiveren fra de ordninger, der er
omfattet af en fælles opkrævning, til Arbejdsmarkedets
Tillægspension. Denne videregivelse kan ske i elektronisk
form.
Det forventes, at den supplerende bemyndigelse i
nødvendigt omfang vil blive udnyttet til at tilpasse den
eksisterende bekendtgørelse om fællesopkrævning
fra visse mv. med sigte på, at den foreslåede nye
ordning vedrørende et praktikpladsafhængigt AUB-bidrag
kan foretages via "Samlet Betaling".
Det foreslås i stk. 2, at
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan pålægge
arbejdsgiveren at betale renter af bidragene med 8 pct. plus
referencerenten fra forfaldsdatoen, dersom indbetaling efter stk. 1
ikke sker rettidigt. Det foreslåede svarer til den
foreslåede justerede rentebestemmelse i § 21, stk. 2, i
lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. herved lovforslagets
§ 1, nr. 19.
Det foreslås i stk. 3, at
bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan
fastsætte regler om opkrævning og udbetaling efter den
foreslåede bestemmelses stk. 1 og 2 samt om ordningen i
øvrigt. Det foreslås endvidere, at der skal kunne
fastsættes regler om beregning af gennemsnit og bonus efter
§§ 15 g og h, om udsættelse af mindre udbetalings-
og opkrævningsbeløb til senere efterregulering samt om
tilbagebetaling, modregning og afskæring. Det foreslås
endelig, at bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i
nødvendigt omfang fastsætter administrative
betingelser for der pågældende uddannelsers
indtræden i de foreslåede ordninger.
Sigtet med den foreslåede bemyndigelse er dels ud fra en
administrativ vurdering at sikre mulighed for justering af det
praktikpladsafhængige arbejdsgiverbidrag som følge af
fejlagtige data og indberetninger, dels at sikre mulighed for
tilpasse og strømline praksis og administration af det
praktikpladsafhængige arbejdsgiverbidrag bedst muligt for
både Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag og de berørte
virksomheder, herunder bl.a. at give rum for, at administrationen
ikke belastes unødigt af inddrivelse eller udbetaling af
småbeløb hvert år. Med småbeløb
tænkes på beløb i størrelsesordenen nogle
få hundrede kroner. Beløbets størrelse vil
kunne fiksere i de regler, som udmønter bemyndigelsen, men
vil kunne justeres på administrativt grundlag, hvis der er
behov herfor.
Den foreslåede bemyndigelse forventes i relation til
efterregulering, herunder udsættelse af
opkrævningsbeløb under en vis grænse,
indført som efterfølgende regulering med en
forældelsesfrist samt mulighed for senere afskæring.
Det forventes, at en samlet
opkrævning/udbetaling/opgørelse udsendes til
arbejdsgiverne en gang om året, mens
opkrævning/udbetaling og opgørelse af
efterreguleringerne kan ske kvartalsvist.
Med efterregulering sigtes på at give mulighed for, at
ændringer af de oplysninger, der ligger til grund for
udbetaling og opkrævning af bidrag og ydelser efter
§§ 15 g, h, 21 a og 21 b, også indgår i den
samlede afregning med arbejdsgiveren. Det vurderes, at en
efterregulering vil reducere antallet af klager til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag. Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag har endvidere
tilkendegivet en forventning om, at antallet af efterreguleringer
indebærer, at der på sektorniveau vil være tale
om relativt små beløb, der skal
opkræves/udbetales efter udsendelse af den samlede
opgørelse, mens der for den enkelte virksomhed kan
være tale om store beløb.
Efterregulering forventes i praksis at foregå
således, at Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag hvert kvartal
opgør efterreguleringer og i medfør heraf
udbetaler/opkræver midler til/fra de virksomheder,
efterreguleringerne omfatter. Der vil dermed ikke ske
genberegninger af de enkelte sektorers regnskaber, men kun af
enkelte virksomheders opgørelse. Det forventes i reglerne,
at eventuelle udgifter/indtægter som følge af
efterreguleringerne henføres til næste års
sektorregnskab.
Ud fra et administrativt synspunkt vurderes det endvidere
hensigtsmæssigt at undgå, at Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag opkræver/udbetaler beløb, der er
lavere end de administrationsudgifter mv., der er forbundet med
opkrævningen/udbetalingen. Den foreslåede bemyndigelse
forventes i den henseende udmøntet således, at der kan
indføres en bagatelgrænse, som vil kunne overgå
til arbejdsgiverens regnskab året efter. Det er hensigten, at
arbejdsgivere, der ikke opkræves hhv. får udbetalt
beløb under bagatelgrænsen, fortsat modtager et brev
med en samlet årsopgørelse, hvorved de kan
følge udviklingen fra år til år. Det er endelig
hensigten, at der ikke påregnes renter af skyldige
beløb under bagatelgrænsen.
Som led i administrationen af de omfattede ordninger, vil den
foreslåede bemyndigelse i øvrigt kunne anvendes til at
fastsætte regler om procedurer for behandling af henvendelse
om opkrævning/beregning, dokumentationskrav mv. Der vil
nærmere kunne fastsættes regler om de opgaver, som
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag skal udføre efter de
foreslåede stk. 1 og 2, herunder om beregning, indhold i
breve og afgørelser mv.
Med bemyndigelsen vil der endvidere bl.a. kunne fastsættes
regler om, at Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i sine
afgørelser/opgørelse skal vejlede om, at
beregningsgrundlaget udelukkende sker på baggrund af de
modtagne registrerede oplysninger samt oplysninger i det register
vedrørende uddannelsesniveau, der oprettes i medfør
af lovforslagets § 1, nr. 3,, samt at der vil blive foretaget
regulering af det beregnede praktikpladsafhængige AUB-bidrag,
såfremt evt. ukorrekte oplysninger rettes ved
kilderegisteret.
Det bemærkes i denne henseende, at klager over
uddannelsesindplaceringen vil kunne rejses overfor Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, der administrerer ordningen og fremadrettet er
kilden til registret vedrørende uddannelsesniveau.
Medarbejdere, der mener, at deres uddannelsesoplysning er forkerte,
forudsættes at kunne få rettet oplysningerne. Det vil
med bemyndigelsen kunne fastsættes nærmere
dokumentationskrav for, hvilke kriterier, der skal være
opfyldt for, at en medarbejder kan få ændret sine
uddannelsesoplysninger. Herunder vil det kunne beslutte, hvorvidt
det skal være muligt for en virksomhed, på baggrund af
en fuldmagt fra sine medarbejdere, at kunne få ændret
uddannelsesoplysningerne for de pågældende
medarbejdere.
Det vil kunne indgå i reglerne, at dokumentation for en
uddannelse fuldført på et højere niveau end en
erhvervsuddannelse vil kunne indgå som dokumentation for, at
personen har en højere fuldført uddannelse end en
erhvervsuddannelse.
I relation til beregning af gennemsnittet efter det § 15 h,
stk. 2, 2. og 3. pkt., jf. lovforslagets § 1, nr. 14,
forventes den foreslåede bemyndigelse udmøntet
således, at der kan regnes i mindre enheder end et
kalenderår, dvs. at gennemsnittet fx vil kunne beregnes helt
ned på dagsniveau.
Det foreslås i stk. 4, at
undervisningsministeren skal kunne godkende, at uddannelsesaftaler
inden for uddannelser sidestillet med erhvervsuddannelser, jf.
§ 4, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan
indgå i bonusordningerne efter §§ 15 g og h, i
merbidragsordningen efter § 21 a og i fritagelsesordningen
efter § 21 b, i tilskudsordningen efter § 21 c, og i
over-/underskudsdelingsordningerne efter §§ 21 d og 21 e
med de retsvirkninger, der for disse ordninger i øvrigt
følger af denne lov, fx over- og underskudsdeling,
opkrævnings- og betalingsvilkår.
Det bemærkes i denne henseende, at det med den
foreslåede formulering af bestemmelse er hensigten, at dersom
de pågældende uddannelser/erhverv ønsker at
indtræde, så sker dette i alle de omfattede ordninger.
Delvis indtræden i ordningerne vil efter det foreslåede
ikke kunne finde sted. Der vil dog ikke være noget til hinder
for, at sidestillede uddannelser, som ønsker det, på
samme vis som arbejdsgiverorganisationer,
lønmodtagerorganisationer og virksomheder generelt vil kunne
anvende konceptet om fordelsuddannelser efter det foreslåede
nye kapitel 5 d i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf.
lovforslagets § 1, nr. 14, til at promovere og formidle disse
uddannelser i forhold til praktikpladssøgende med
særlig betoning af fordelene.
De uddannelser, der for tiden er sidestillede uddannelser er
erhvervsfiskeruddannelsen, farmakonomuddannelsen og
lokomotivføreruddannelsen. Det foreslås i den
forbindelse, at farmakonomuddannelsen ikke vil være omfattet
af ordningen, idet uddannelsen allerede i dag har et
dimensionerings- og incitamentssystem i kraft af
bruttoavanceaftalen mellem Apotekerforeningen og Sundheds- og
Ældreministeriet. Inddragelse af farmakonomuddannelsen i det
praktikpladsafhængige AUB-bidrag ville således
medføre overlappende incitamentsstyring.
Det foreslås i stk. 4, at en eventuel beslutning
træffes på anmodning af de for uddannelserne relevante
brancheorganisationer.
Det foreslås i stk. 5, at
Undervisningsministeren fastsætter regler om betingelserne
for godkendelse af uddannelser efter stk. 4.
Bemyndigelsen forventes udmøntet således, at
undervisningsministeren fastsætter de kriterier, der skal
være gældende for de pågældende
uddannelsers/erhvervs indtræden de en omfattede
ordninger.
Det er alene erhvervsfiskeruddannelsen, som har givet udtryk for
interesse i at indgå i ordningerne. I forhold til muligheden
for, at denne uddannelse kan være fordelsuddannelse og dermed
potentielt få del i den bonusordning, der foreslås
etableret, jf. lovforslagets § 1, nr. 14, forventes det
konkrete kriterium herfor at kunne være, at uddannelsen vil
skulle sikre praktikpladser til 90 pct. af de elever, der efter
bestået søsikkerhedskursus, ønsker optagelse
på uddannelsen. Hermed vil der være parallelitet til de
generelle krav i fordelsuddannelses-konceptet om, at 90 pct. af
eleverne skal have en praktikplads senest tre måneder efter
afsluttet grundforløb, jf. § 15 e, stk. 4, samt det
foreslåede § 15 g, stk. 4 i lovforslagets § 1, nr.
14, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Det er ikke muligt at beskrive konkrete kriterier for andre
uddannelser, som ikke har givet udtryk for interesse for at
indgå i ordningerne. Det gælder også i forhold
til nye uddannelsestyper, som eventuelt i fremtiden måtte
blive sidestillet med erhvervsuddannelser af bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. § 4, stk. 1, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Det kan dog siges, at der
også i sådanne (fremtidige) tilfælde vil blive
tilstræbt at etablere den størst mulige parallelitet
til de generelle krav i fordelsuddannelses-konceptet.
Det foreslås i § 21 g, at
bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag vil skulle
udarbejde en særskilt opgørelse for ordningen for det
praktikpladsafhængige bidrag som en del af
årsregnskabets noter, jf. herved § 24 i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Efter gældende ret indsender bestyrelsen for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag et budget for de samlede udgifter
efter loven til Undervisningsministeriet, jf. § 23 b i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Bestyrelsen udarbejder endvidere for hvert regnskabsår et
årsregnskab bestående af balance,
resultatopgørelse og noter. Der udarbejdes endvidere
årsberetning. Disse dele udgør en helhed. Regnskabet
følger kalenderåret, jf. § 24, stk. 1. Det
reviderede og godkendte årsregnskab sendes senest 6
måneder efter regnskabsårets udløb til
Undervisningsministeriet, jf. stk. 2. Årsregnskabet opstilles
på en overskuelig måde i overensstemmelse med denne lov
og forskrifter i henhold til loven, jf. stk. 3.
Årsregnskabet for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag skal
revideres af mindst én statsautoriseret revisor, jf. §
25, stk. 1, 1. pkt. Revisionen foretages i overensstemmelse med
§ 3 i lov om revisionen af statens regnskaber m.m., jf. §
25, stk. 3. Det følger af stk. 4, at efter revisionen af
årsregnskabet er afsluttet, skal revisorerne ved
påtegning på regnskabet bekræfte, at de har
revideret dette. Revisorerne har altid ret til at deltage i
bestyrelsesmøder under behandling af sager, der har
betydning for revision eller aflæggelse af regnskabet, jf.
stk. 5, og revisorerne har pligt til at deltage i bestyrelsens
behandling af de pågældende sager, hvis det
ønskes af blot et bestyrelsesmedlem, jf. stk. 6.
Det bemærkes endelig, at Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
i kraft af bestemmelsen i § 23 a, stk. 2, vil have
udpantningsret for tilbagesøgning af bidrag og renter under
det praktikpladsafhængige arbejdsgiverbidrag.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1.1. i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 21
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag administrerer refusions- og
tilskudsordninger i medfør af lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, og Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag har pligt
til løbende at sikre, at udbetalingerne sker på et
korrekt grundlag. En af måderne at understøtte dette
på er ved registersamkøring af data. Den
gældende bestemmelse i § 26 a i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag indeholder i dag adgang til, at Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan samkøre og registersamkøre til
brug for kontrol med oplysninger i indkomstregistret, jf. § 7
i lov om et indkomstregister, jf. lovbekendtgørelse nr. 49
af 12. januar 2015.
Herudover har Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag i dag mulighed
for alene i enkeltsager at kontrollere, om en arbejdsgiver eller en
elev modtager en ydelse fra Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
samtidig med, at arbejdsgiveren eller eleven modtager en ydelse fra
en tredjepart, hvilket kan indebære, at arbejdsgiveren eller
eleven mister retten til ydelsen fra Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Ved lov nr. 523 af 29. april 2015 om ændring af lov om
Udbetaling Danmark og forskellige andre love (Overførsel af
myndighedsområder til Udbetaling Danmark og indførelse
af beføjelser til, at Udbetaling Danmark kan foretage
registersamkøringer på bl.a. kommunale
ydelsesområder m.v.) blev § 12 c, stk. 5, i lov om
Udbetaling Danmark indført. Efter denne bestemmelse kan
Udbetaling Danmark efter aftale med Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag indhente og samkøre oplysninger efter
§ 26 a i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til brug for
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrags administration af lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Af bemærkningerne til § 12 c, stk. 5, i lov om
Udbetaling Danmark, jf. Folketingstidende 2014-15, A, L 148 som
fremsat den 25. februar 2015, fremgår, at Udbetaling Danmark
efter aftale med Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan indhente og
samkøre oplysninger som efter § 26 a i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til brug for Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrags administration af lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag. Det fremgår videre, at det kan aftales, at
Udbetaling Danmark skal indhente oplysninger og foretage
registersamkøringer efter de nævnte bestemmelser i lov
om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Aftalen om
myndighedsoverdragelse skal indgås mellem Udbetaling Danmark
og Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Med overladelsen af
myndighedsansvaret overtager Udbetaling Danmark som udgangspunkt
også dataansvaret for registersamkøringerne.
Det følger også af bemærkningerne til §
12 c, at Udbetaling Danmark alene kan indhente og samkøre
oplysninger til de lovområder, der fremgår af de
nævnte særlove (her lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag). Der er således ikke med § 12 c i lov
om Udbetaling Danmark tilsigtet en udvidelse af karakteren af de
oplysninger, der kan samkøres. Der henvises i øvrigt
til bemærkningerne til § 26 a i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, jf. Folketingstidende 2005-06, Tillæg A,
s. 3545ff (L 120 forslag til lov om ændring af forskellige
love (Konsekvensændringer som følge af lov om et
indkomstregister) som fremsat den 11. januar 2006). De enkelte
myndigheder og ordninger nævnt i § 12 c i lov om
Udbetaling Danmark kan alene foretage registersamkøringer ud
fra de data, der er nødvendige for at løse den
opgave, som der indgås aftale med Udbetaling Danmark om.
§ 12 d, stk. 1, i lov om Udbetaling Danmark blev også
indført ved lov nr. 523 af 29. april 2015. Heraf
følger, at som følge af § 12 c, stk. 5,
hvorefter Udbetaling Danmark kan foretage
registersamkøringer, kan Udbetaling Danmark uden samtykke
fra borgeren eller arbejdsgiveren få nødvendige
oplysninger om ansøgere og modtagere af kontante ydelser og
økonomiske tilskud m.v. om hvem, der skal samkøres
oplysninger. Bestemmelsen er begrænset til, at der kun kan
stilles oplysninger til rådighed for Udbetaling Danmark, der
er nødvendige, for at Udbetaling Danmark kan identificere
ydelsesmodtagere og de kriterier m.v., der skal indgå i
samkøringen.
Det følger af bemærkningerne til 12 d, jf.
henvisningen oven for, at som følge af, at Udbetaling
Danmark skal kunne foretage registersamkøringer efter §
12 c, vil det være nødvendigt, at Udbetaling Danmark
kan få nødvendige oplysninger om ansøgere og
modtagere af kontante ydelser og økonomiske tilskud m.v. om
hvem, der skal samkøres oplysninger.
Af bemærkningerne til § 12 d, stk. 1, følger,
at Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, uden samtykke fra borgeren
eller arbejdsgiveren, kan stille de nødvendige oplysninger
vedrørende ansøgere og modtagere af ydelser efter lov
om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til rådighed for
Udbetaling Danmark. Der kan kun stilles oplysninger til
rådighed, der er nødvendige for, at Udbetaling Danmark
kan identificere ydelsesmodtagere og de kriterier m.v., der skal
indgå i samkøringen. Udbetaling Danmark vil f.eks.
ikke kunne indhente alle sagsakterne og samkøre oplysninger
herfra. Endelig fremgår det af bemærkningerne, at
bestemmelsen udgør en fravigelse af persondatalovens §
8, stk. 3.
Det foreslås, at der i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag indsættes et nyt § 26 a, stk. 1, hvorefter
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til brug for administration af
refusion- og tilskudsordninger kan forlange at få
nødvendige oplysninger fra andre offentlige myndigheder og
uddannelsesinstitutioner i elektronisk form med henblik på
registersamkøring i kontroløjemed.
Det foreslås endvidere, at der i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag indsættes et nyt § 26 a, stk. 2, hvorefter
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan foretage
registersamkøring af data fra egne registre til brug for
kontrol af, om refusions- og tilskudsordningerne udbetales på
et korrekt grundlag, herunder af de data, der er indhentet i
medfør af det foreslåede nye § 26 a, stk. 1.
Kompetencen til at foretage den egentlige
registersamkøring er i medfør af § 12 c, stk. 5,
og § 12 d i lov om Udbetaling Danmark overladt til Udbetaling
Danmark, der efterfølgende er forpligtet til at udstille
datalisterne for Arbejdsgiverenes Uddannelsesbidrag.
En oplysning om at en person eller en arbejdsgiver fremgår
på en liste, som kan give Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
anledning til at undersøge nærmere, om personen eller
arbejdsgiveren modtager refusion eller tilskud i medfør af
lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag på et uberettiget
grundlag, er en oplysning, der er omfattet af persondatalovens
§ 6 og derfor kan videregives.
En oplysning om, hvilke økonomiske ydelser en borger
modtager, vil som udgangspunkt i sig selv være en fortrolig
oplysning om økonomiske forhold, som er omfattet af
persondatalovens § 6. En sådan oplysning kan dog i visse
tilfælde være en oplysning om væsentlige sociale
problemer, f.eks. oplysninger om langvarig arbejdsløshed,
der er omfattet af persondatalovens § 8.
Der gælder i almindelighed en oplysningspligt efter
persondatalovens § 5, stk. 1, om god databehandlingsskik,
når der indsamles oplysninger fra andre end den registrerede
med henblik på den foreslåede kontrolordning. Dette vil
også være tilfældet, når Udbetaling Danmark
samkører registre efter de foreslåede § 26 a,
stk. 1 og 2.
Efter persondatalovens § 29, stk. 1, påhviler det,
hvor oplysninger ikke er indsamlet hos den registrerede, den
dataansvarlige eller dennes repræsentant ved registreringen,
eller hvor de indsamlede oplysninger er bestemt til videregivelse
til tredjemand, senest når videregivelsen af oplysningerne
finder sted, at give den registrerede meddelelse om bl.a.
formålene med den behandling, hvortil oplysningerne er
bestemt, og alle yderligere oplysninger, der under hensyn til de
særlige omstændigheder, hvorunder oplysningerne er
indsamlet, er nødvendige for, at den registrerede kan
varetage sine interesser. Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag vil
derfor skulle informere de personer, der er nævnt i de
foreslåede bestemmelser, og som bliver berørt af en
eventuel databehandling efter forslaget, i overensstemmelse med
persondatalovens § 29, stk. 1.
Underretningen efter persondatalovens § 29, stk. 1, kan
efter en konkret vurdering undlades, jf. persondatalovens §
29, stk. 2, idet den nævnte behandling er udtrykkelig hjemlet
i den foreslåede lovtekst, dvs. ved lov.
I det omfang, der videregives oplysninger til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag til brug for en sag om tilbagesøgning af
udbetalt refusion eller tilskud i medfør af lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, vil de personer, der
berøres af sagerne skulle underrettes af Udbetaling Danmark
om en eventuel registersamkøring og videregivelse af
oplysninger, jf. persondatalovens § 29.
Det er endvidere en forudsætning, at Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kun lader kontrolordningen finde sted på
fremtidige forhold, med mindre særlige forhold gør sig
gældende. Det vil sige, at der kun kan samkøres
oplysninger vedrørende borgere og arbejdsgivere, der
modtager refusion eller tilskud i medfør af lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, efter denne lovs
ikrafttrædelse.
Behandlingen af oplysninger efter forslaget skal i øvrigt
ske under iagttagelse af persondatalovens regler.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1.4. i de almindelige
bemærkninger
Til nr. 22
§ 26 a, stk. 2, 1. pkt., der bliver stk. 4, 1. pkt., i lov
om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag fastslår, at
bestemmelsens stk. 1 omfatter de oplysninger, der er
nødvendige til brug for beregning og opkrævning af
bidrag hos arbejdsgivere og udbetaling af ydelser til
arbejdsgivere, elever og skoler.
Det foreslås at ændre henvisningen til stk. 1 til
stk. 3. Der er tale om en konsekvensændring som følge
af lovforslagets § 1, nr. 21, hvorved bestemmelsens stk. 1
bliver stk. 3.
Til nr. 23
Det følger af § 1 i lov om Danmarks Statistik, jf.
lovbekendtgørelse nr. 599 af 22. juni 2000 med senere
ændringer, at Danmarks Statistik indsamler, bearbejder og
offentliggør statistiske oplysninger vedrørende
samfundsforhold, eventuelt i samarbejde med kommunale og andre
statistiske organer, og at Danmarks Statistik kan påtage sig
indsamling, bearbejdelse og offentliggørelse af statistiske
oplysninger for kommuner, organisationer og private virksomheder
mv. Danmarks Statistik forestår eller medvirker endvidere ved
indretning og udnyttelse af offentlige myndigheders centrale
registre, der tjener til varetagelse af administrative opgaver for
det offentlige og erhvervslivet, og som kan anvendes til
statistiske formål. Danmarks Statistik kan ligeledes
bistå udvalg og kommissioner i statistiske
spørgsmål og kan udarbejde statistiske analyser og
prognoser. Endelig varetager Danmarks Statistik opgaver
vedrørende internationalt statistisk samarbejde.
Danmarks Statistik er en selvstændig institution og ledes
af en styrelse, jf. § 2, stk. 1, i lov om Danmarks Statistik.
Offentlige myndigheder og institutioner skal inden for rammerne af
den af styrelsen fastlagte arbejdsplan efter anmodning fra Danmarks
Statistik meddele de oplysninger, de er i besiddelse af, jf. lovens
§ 6, stk. 1.
Efter § 8, stk. 1, i lov om Danmarks Statistik skal alle
erhvervsdrivende efter anmodning fra Danmarks Statistik afgive
oplysninger om bl.a. virksomhedens art, beliggenhed og ejerforhold,
personel, arbejds- og lønforhold, produktion og
lønudgift. Efter § 8, stk. 2, skal selskaber,
foreninger, institutioner og lignende, der ikke driver
erhvervsvirksomhed, efter anmodning fra Danmarks Statistik afgive
oplysninger om bl.a. virksomhedens art, beliggenhed og ejerforhold,
personel, arbejds- og lønforhold og lønudgift. Ud
over de oplysninger, der skal afgives i henhold til § 8, stk.
1 eller 2, skal der for skoler og andre undervisningsinstitutioner
efter anmodning fra Danmarks Statistik afgives oplysninger om de
enkelte elevers uddannelsesforløb, uddannelsesretning,
klassetrin og aflagte eksaminer, jf. § 8, stk. 3.
Endelig følger det af § 13 i lov om Danmarks
Statistik, at den, der undlader rettidigt at meddele de
oplysninger, der kræves efter regler fastsat i medfør
af bl.a. § 8, eller som forsætligt eller ved grov
uagtsomhed afgiver urigtige oplysninger, straffes med bøde.
Der kan pålægges selskaber mv. (juridiske personer)
strafansvar efter reglerne i straffelovens 5. kapitel.
Det følger af § 5, stk. 2, 1. pkt., i lov om
behandling af personoplysninger (Persondataloven), jf.
lovbekendtgørelse nr. 429 af 31. maj 2000 med senere
ændringer, at indsamling af oplysninger skal ske til
udtrykkeligt angivne og saglige formål, og at senere
behandling ikke må være uforenelig med disse
formål (finalité-princippet).
Efter persondatalovens § 10, stk. 1, må oplysninger
som nævnt i lovens § 7, stk. 1, (dvs. oplysninger om
racemæssig eller etnisk baggrund, politisk, religiøs
eller filosofisk overbevisning, fagforeningsmæssige
tilhørsforhold og oplysninger om helbredsmæssige og
seksuelle forhold) eller § 8 (dvs. oplysninger om strafbare
forhold, væsentlige sociale problemer og andre rent private
forhold end de i § 7, stk. 1, nævnte) behandles, hvis
dette alene sker med henblik på at udføre statistiske
eller videnskabelige undersøgelser af væsentlig
samfundsmæssig betydning, og hvis behandlingen er
nødvendig for udførelsen af undersøgelserne.
Efter persondatalovens § 10, stk. 2, må de af stk. 1
omfattede oplysninger ikke senere behandles i andet end statistisk
eller videnskabeligt øjemed. Det samme gælder
behandling af andre oplysninger, som alene foretages i statistisk
eller videnskabeligt øjemed, jf. persondatalovens § 6
(dvs. oplysninger, der ikke er omfattet af §§ 7 og
8).
Tilsvarende følger af § 30 i forvaltningsloven, jf.
lovbekendtgørelse nr. 433 af 22. april 2014, at fortrolige
oplysninger, der udelukkende er indhentet med henblik på
statistiske uddrag eller som led i en videnskabelig
undersøgelse, ikke må videregives til en
forvaltningsmyndighed til anden anvendelse.
Det følger af § 26, stk. 1, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, at offentlige myndigheder, skoler,
arbejdsgivere, elever og arbejdsmarkedets organisationer i
ansøgningen samt efter anmodning skal give Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag og skolerne oplysninger, der har betydning for
afgørelser om udbetaling af ydelser og opkrævning af
bidrag efter loven. Oplysningerne kan indhentes i elektronisk
form.
Efter § 26, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan der til brug for beregning, opkrævning
og behandling af bidrag som led i en fælles opkrævning,
jf. lovens § 18, stk. 4, i nødvendigt omfang
videregives oplysninger om arbejdsgiveren fra de ordninger, der er
omfattet af en fælles opkrævning, til Arbejdsmarkedets
Tillægspension. Denne videregivelse kan ske i elektronisk
form.
Det følger af § 26 a i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, at Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til brug
for administrationen af loven kan få terminaladgang til
oplysninger i indkomstregistret, jf. § 7 i lov om et
indkomstregister, jf. lovbekendtgørelse nr. 49 af 12. januar
2015. Den nævnte terminaladgang omfatter de oplysninger, der
er nødvendige til brug for beregning og opkrævning af
bidrag hos arbejdsgivere og udbetaling af ydelser til
arbejdsgivere, elever og skoler. Der kan herunder ske
samkøring og sammenstilling af oplysninger til brug for
kontrol af beskæftigelses-, indkomst- og aldersoplysninger i
forbindelse hermed.
Af § 28 i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
følger, at medmindre højere straf er forskyldt efter
den øvrige lovgivning, straffes med bøde den, der
undlader at efterkomme en anmodning fra Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag eller skolerne om oplysninger eller afgiver
urigtige eller vildledende oplysninger, jf. lovens § 26. Der
kan pålægges selskaber m.v. (juridiske personer)
strafansvar efter reglerne i straffelovens 5. kapitel.
Efter lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag er der ikke
hjemmel for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til at indsamle data
på individniveau om uddannelsesniveau fra Danmarks Statistik
til brug for opgørelsen af erhvervsuddannede
årsværk, jf. det foreslåede § 15 h, stk. 4,
i lovforslagets § 1, nr. 14.
Det foreslås, at der i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag indsættes en ny §
26 b, hvorefter Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag indsamler
data på individniveau om uddannelsesniveau fra Danmarks
Statistik til brug for opgørelsen af erhvervsuddannede
årsværk, jf. det foreslåede § 15 h, stk. 4,
efter §§ 15 h, 21 a, 21 c og 21 e (de foreslåede
bestemmelser om det praktikpladsafhængige AUB-bidrag).
Det følger af forslaget, at Danmarks Statistiks register
over befolkningens højst fuldførte uddannelse (det
såkaldte HFUDD) kan anvendes som datagrundlag i forbindelse
med administration af såkaldt praktikpladsafhængigt
AUB-bidrag.
HFUDD består af to typer datakilder. Den første
type består i oplysninger, som oprindeligt er indsamlet med administrative
formål. Disse datakilder udgøres af oplysninger
indsamlet fra uddannelsesinstitutioner, Sundhedsstyrelsens
autorisationsregister, Uddannelsesstyrelsens anerkendelseskontor,
Søfartsstyrelsen og IDA's medlemsregister. Til denne
kategori hører også oplysninger, som Danmarks
Statistik har indsamlet fra Grønlands Statistik, som oprindeligt er indsamlet til brug for
administration af udbetaling af uddannelsesstøtte, og
oplysninger indsamlet til både administrative og statistiske
formål i forbindelse med folke- og boligtællingen i
1970. Til denne kategori hører endelig oplysninger, som
Danmarks Statistik har dannet ("imputeret") ud fra oplysninger, som
oprindeligt er indsamlet til brug for
administrative formål.
Den anden type består i oplysninger, som udelukkende er indsamlet
i statistisk øjemed fra de registrerede personer via
spørgeskemaer.
Formålet med behandlingen af oplysninger om
enkeltpersoners uddannelsesniveau i forbindelse med administration
af det praktikpladsafhængige AUB-bidrag er at sikre
tilstrækkelig faglært arbejdskraft i fremtiden. Der er
således tale om varetagelse af en væsentlig
samfundsmæssig interesse, som der mellem regeringen og
arbejdsmarkedets parter er bred enighed om at varetage. Det
følger således af trepartsaftalen fra august 2016, at
adgangen til tilstrækkelig og kvalificeret arbejdskraft er en
forudsætning for vækst og velstand i fremtiden. Det
praktikpladsafhængige AUB-bidrag er et centralt nyt redskab
til at sikre tilstrækkelig faglært arbejdskraft i den
private og offentlige sektor inden for de fag, som
efterspørges af arbejdsgiverne.
Oplysningerne fra HFUDD vil alene blive brugt til administration
af det praktikpladsafhængige AUB-bidrag. Oplysningerne vil
ikke blive brugt til at træffe foranstaltninger i forhold til
de registrerede personer, dvs. de personer, som er ansat i
virksomheder omfattet af AUB-loven.
Henset til oplysningernes karakter - oplysninger om
enkeltpersoners højst fuldførte uddannelse - og til,
at den påtænkte videreanvendelse sker til varetagelse
af en væsentlig samfundsmæssig interesse, vurderes den
videre anvendelse af de datakilder, som består i oplysninger,
der oprindeligt er indsamlet med administrative formål,
ikke at være uforenelig med de formål, hvortil
oplysningerne oprindeligt er indsamlet. Videreanvendelse af disse
oplysninger til brug for administration af
praktikpladsafhængigt AUB-bidrag vil derfor være i
overensstemmelse med persondatalovens § 5, stk. 2.
For så vidt angår de oplysninger, som er indsamlet udelukkende i statistisk
øjemed, vil udgangspunktet være, at disse ikke
kan videreanvendes til andre formål end statistik. Det vil
dog i enkelte tilfælde være muligt at fravige dette
udgangspunkt, hvis der er tale om væsentlige
samfundsmæssige interesser, og hensynet til den registrerede
ikke taler afgørende imod.
Henset til oplysningernes karakter - oplysninger om
enkeltpersoners højst fuldførte uddannelse - og til,
at den påtænkte videreanvendelse sker til varetagelse
af en væsentlig samfundsmæssig interesse, og at der
ikke træffes foranstaltninger i forhold til de registrerede
personer, vurderes den videre anvendelse af de datakilder, som
består i oplysninger, der udelukkende er
indsamlet i statistisk øjemed, ikke at være
uforenelig med de formål, hvortil oplysningerne oprindeligt
er indsamlet.
Det bemærkes, at Danmarks Statistik alene behandler
oplysningerne i HFUDD i statisk øjemed. Persondatalovens
§ 10, stk. 2, indeholder et forbud mod videreanvendelse af
oplysninger, der alene behandles i statistisk eller videnskabeligt
øjemed, til brug for behandling i andet end statisk eller
videnskabeligt øjemed. Det er derfor nødvendigt at
fravige persondatalovens § 10, stk. 2, i forbindelse med den
påtænkte videreanvendelse til brug for administration
af praktiskpladsafhængigt AUB-bidrag.
Det er i forarbejderne til persondataloven forudsat, at der kan
fastsættes regler om behandling af personoplysninger, som
giver den registrerede en dårligere retsstilling end efter
persondataloven, hvis den dårligere retsstilling har
været tilsigtet og i øvrigt ikke strider mod
databeskyttelsesdirektivet (95/46/EF).
Persondatalovens § 10, stk. 2, 1.
led (om forbud mod videreanvendelse af følsomme
oplysninger), har sin baggrund i databeskyttelsesdirektivets
artikel 8, stk. 4, hvorefter medlemsstaterne, med forbehold for, at
der fastsættes tilstrækkelige garantier, af grunde, der
vedrører hensynet til væsentlige samfundsmæssige
interesser, kan fastsætte undtagelser fra
behandlingsforbuddet i artikel 8, stk. 1 (om forbud mod behandling
af bl.a. oplysninger om fagforeningsmæssigt
tilhørsforhold).
Udmøntningen af trepartsaftalen om
praktikpladsafhængigt AUB-bidrag til sikring af
tilstrækkelig faglært arbejdskraft fremover vurderes at
udgøre en sådan væsentlig samfundsmæssig
interesse, som omhandlet i databeskyttelsesdirektivets artikel 8,
stk. 4. Det bemærkes i den forbindelse, at det er en
forudsætning, at oplysningerne ikke anvendes til at
træffe foranstaltninger over for de registrerede
personer.
Persondatalovens § 10, stk. 2, 2.
led (om forbud mod videreanvendelse af almindelige,
ikke-følsomme oplysninger), er en dansk særregel, og
denne bestemmelse kan - inden for rammerne af
databeskyttelsesdirektivet - fraviges. Det vurderes, at den
påtænkte behandling kan ske med hjemmel i
databeskyttelsesdirektivets artikel 7, litra e, om behandling, som
er nødvendig af hensyn til udførelse af en opgave i
samfundets interesse.
Det følger af forslaget, at Danmarks Statistiks
oplysninger om lønmodtageres fagklassifikationer,
såkaldte DISCO-koder, kan anvendes som datagrundlag i
forbindelse med administration af såkaldt
praktikpladsafhængigt AUB-bidrag.
DISCO-koderne er indberettet til Danmarks Statistik fra
virksomheder og offentlige myndigheder med henblik på
udarbejdelse af statistik. DISCO-koderne for den enkelte
lønmodtager anvendes i en række sammenhænge af
den offentlige sektor og private virksomheder til aktiviteter, som
ikke udelukkende har statistiske formål. F.eks. er de blevet
anvendt i forbindelse med udstedelse af Greencard. Desuden anvendes
DISCO-koder i forbindelse med administrationen af lov om
ligeløn, hvorefter en lønmodtager, der af sin
arbejdsgiver er registreret under en DISCO-kode i forbindelse med
indberetning af lønoplysninger, har ret til at få
oplyst denne kode af arbejdsgiveren. Formålet hermed er
bl.a., at den enkelte medarbejder skal kunne anvende oplysningen i
forbindelse med lønindplacering.
Idet oplysningerne oprindeligt er indsamlet af virksomheder og
myndigheder i forbindelse med kategorisering af de
pågældende ansatte lønmodtagere, er det
vurderingen, at videreanvendelse af oplysningerne til brug for
administration af praktikpladsafhængigt AUB-bidrag kan ske
inden for rammerne af persondatalovens § 5, stk. 2.
Da oplysningerne ikke behandles alene i statistisk
øjemed, er videregivelsen ikke omfattet af persondatalovens
§ 10, stk. 2, om forbud mod videreanvendelse af oplysninger,
der alene behandles i statistisk øjemed.
Videregivelsen af oplysninger om DISCO-koder fra Danmarks
Statistik til brug for administration af
praktikpladsafhængigt AUB-bidrag vil derfor kunne ske med
hjemmel i de almindelige behandlingsregler i persondatalovens
§ 6, f.eks. § 6, stk. 1, nr. 5, om behandling, som er
nødvendig af hensyn til udførelsen af en opgave i
samfundets interesse.
Videre anvendelse af oplysninger om enkeltpersoners
uddannelsesniveau til administrativt brug i forbindelse med
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrags beregning af
praktikpladsafhængigt AUB-bidrag har ikke konsekvenser for
dem, som oplysningerne vedrører. Det bemærkes dog, at
det af almindelige forvaltningsretlige regler følger, at
afgørelse truffet af en forvaltningsmyndighed i
almindelighed skal begrundes, herunder bl.a. om fornødent
indeholde en kort redegørelse for de oplysninger
vedrørende sagens faktiske omstændigheder, som er
tillagt væsentlig betydning for afgørelsen. I
henseende til afgørelser/beregning af det foreslåede
praktikpladsafhængige AUB-bidrag vil dette således
efter omstændigheder kunne indebære, at arbejdsgivere
får indsigt i oplysninger om medarbejdernes konkrete
uddannelsesniveau, sådan som de er videregivet fra Danmarks
Statistik.
Det bemærkes afslutningsvis, at der med det
foreslåede lægges op til at etablere et dataregister
vedrørende uddannelsesoplysninger i regi af Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag. Det foreslåede vil således
indebære, at det alene vil være dette registers
grunddata vedrørende uddannelsesoplysninger, som vil skulle
leveres fra Danmarks Statistik.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.1.1 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 24
Det foreslås at indsætte bilag
1 og 2 i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Forslaget har sammenhæng med det foreslåede
praktikpladsafhængige merbidrag for arbejdsgivere, jf. den
nye § 21 a i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, som
foreslås indsat med forslagets § 1, nr. 20.
I opgørelsen af det praktikpladsafhængige merbidrag
forslås dels at indgå modelparametre for de
eksisterende erhvervsuddannelser samt de i medfør af det
foreslåede § 21 f, stk. 4, sidestillede uddannelser,
dels en indplacering i fire sektorer.
Der foreslås på denne baggrund indsat et bilag 1 i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag (bilag 1 til denne lov), som fastlægger
modelparameteren for det pågældende år.
Modelparameteren for de enkelte uddannelser vil skulle beregnes
af Dansk Arbejdsgiverforening og Landsorganisationen i Danmark (LO)
og oversendes til undervisningsministeren. Undervisningsministeren
vil herefter sende modelparametrene i høring i Rådet
for grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser (REU).
Modelparametrene i det foreslåede bilag 1 er midlertidige og
vil blive genberegnet og fastsat endeligt for 2018 ved lovforslag,
der forventes fremsat i Folketingssamlingen 2017/18.
Modelparametrene foreslås herefter genberegnet årligt,
og der forventes således fremsat lovforslag med henblik
på at opdatere det foreslåede bilag 1 hvert
år.
Der foreslås endvidere indsat et bilag 2 i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag med sigte på at placere alle arbejdsgivere
som tilhørende en af de fire sektorer privat sektor,
kommunal sektor, regional sektor eller statslig sektor, jf. det nye
§ 21 a, stk. 10, som foreslås indsat med forslagets
§ 1, nr. 20. Det foreslås, at indplaceringen i de
nævnte fire sektorer sker på baggrund af Danmarks
Statistiks sektorgruppering i det erhvervsstatistiske register
(ESR), der er opbygget i overensstemmelse med ESA 2010 (European System of Accounts).
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 1, nr. 20,
og bemærkningerne hertil.
Til §
2
Til nr. 1
Efter § 5 c, stk. 3, og i lov om erhvervsuddannelser kan
undervisningsministeren efter indstilling fra Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser fastsætte
regler om, at adgang til en uddannelses hovedforløb er
betinget af, at et særligt studiekompetencegivende
forløb er gennemført i henhold til lov om
studiekompetencegivende eksamen i forbindelse med
erhvervsuddannelse (eux) m.v.
Efter § 18, stk. 2, i lov om erhvervsuddannelser kan
undervisningsministeren i særlige tilfælde
pålægge en institution at udbyde grund- eller
hovedforløb og uddannelser med forløb
gennemført i henhold til lov om studiekompetencegivende
eksamen i forbindelse med erhvervsuddannelse (eux) m.v.
I § 5 c, stk. 3, og § 18, stk. 2, i lov om
erhvervsuddannelser henvises således til lov om
studiekompetencegivende eksamen i forbindelse med en
erhvervsuddannelse (eux) m.v.
Det foreslås i § 5 c, stk.
3, og § 18, stk. 2, i lov
om erhvervsuddannelser at ændre terminologien
"studiekompetencegivende eksamen" til "erhvervsfaglig
studentereksamen".
Ved § 8 i lov nr. 1746 af 27. december 2016 om
ændring af lov om institutioner for almengymnasiale
uddannelser og almen voksenuddannelse m.v., lov om institutioner
for erhvervsrettet uddannelse og forskellige andre love
(Indførelse af folkeskolens afgangseksamen, adgangskrav til
erhvervsuddannelserne og ændringer som følge af
lovgivning om de gymnasiale uddannelsers indhold m.v.),
ændrede lov om studiekompetencegivende eksamen i forbindelse
med erhvervsuddannelse (eux) m.v. navn til lov om erhvervsfaglig
studentereksamen i forbindelse med erhvervsuddannelse (eux)
m.v..
Det foreslåede indebærer, at de ændrede §
5 c, stk. 3, og § 18, stk. 2, i lov om erhvervsuddannelser
afspejler denne lov- og navneændring.
Til nr. 2
Efter den gældende § 9 i lov om erhvervsuddannelser
kan undervisningsministeren under hensyn til
beskæftigelsesmulighederne fastsætte regler om
adgangsbegrænsning (dimensionering) inden for de enkelte
uddannelser for elever, der ikke har en uddannelsesaftale.
Som omtalt i afsnit 2.2.1 i de almindelige bemærkninger
blev det i trepartsaftalens pkt. 38 aftalt, at
Undervisningsministeriet skulle nedsætte en teknisk
arbejdsgruppe med sigte på at fremlægge et forslag til
grundlaget for den fremtidige model for blandt andet
dimensionering. Den tekniske arbejdsgruppe færdiggjorde sit
arbejde ultimo november 2016 og har i overensstemmelse med
trepartsaftalen fremlagt et forslag til den fremtidige model for
dimensionering af erhvervsuddannelser.
Det foreslås, at § 9 i
lov om erhvervsuddannelser gives en ny affattelse med sigte
på at sikre grundlaget for at implementere den tekniske
arbejdsgruppes forslag til den fremtidige model for dimensionering
af erhvervsuddannelser.
Baseret på arbejdsgruppens anbefalinger foreslås det
således med bestemmelsens stk. 1,
at undervisningsministeren efter indstilling fra Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser træffer
beslutning om begrænsning af adgangen til skoleundervisning
(dimensionering) inden for de enkelte uddannelser. Det
foreslås endvidere med bestemmelsen, at beslutning om
dimensionering af en uddannelse sker under hensyn til de forventede
fremtidige behov inden for forskellige fagområder baseret
på en række objektive parametre:
Det foreslås således, at beslutning om
dimensionering af en uddannelse foretages under hensyn til de
forventede fremtidige behov inden for de forskellige
fagområder. Det foreslås i denne henseende konkret, at
muligheden for at få en praktikplads målt ved
overgangen fra 2. del af grundforløbet til
hovedforløbet inden for tre måneder efter afsluttet
grundforløb for elever på uddannelsen, ledighed for
færdiguddannede i perioden fra 4. til 7. kvartal (omfattende
begge de nævnte kvartaler) efter fuldførelse af
uddannelsen samt en beregnet parameter baseret på forholdet
mellem efterspørgslen og udbuddet efter faglært
arbejdskraft bliver udgangspunktet for beslutning om, hvorvidt
uddannelser skal dimensioneres.
Det lægges på denne baggrund op til i det
foreslåede stk. 1, at følgende overordnede kriterier
vil skulle udgøre udgangspunktet for beslutning om, hvorvidt
uddannelser skal dimensioneres eller ej:
1) Andelen af uddannelsesaktive elever, som har indgået en
uddannelsesaftale med en virksomhed inden for tre måneder
efter gennemført grundforløb.
2) Ledighedsgraden for færdiguddannede.
3) Forholdet mellem efterspørgslen og udbuddet efter
faglært arbejdskraft.
Med hensyn til begrebet uddannelsesaktive elever skal dette
forstås på samme måde, som det er tilfældet
i forhold til det ved dette lovforslag foreslåede nye §
15 g, stk. 4, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf.
lovforslagets § 1, nr. 14. Det fremgår således af
bemærkninger hertil, at der ved uddannelsesaktive elever
forstås elever, som tre måneder efter
færdiggørelsen af grundforløbets anden del
enten er i uddannelsesaftale, skolepraktik eller er aktivt
praktikpladssøgende. Elever, som tre måneder efter
færdiggørelsen af grundforløbets anden del
hverken er i uddannelsesaftale, skolepraktik eller er aktivt
praktikpladssøgende, indgår således ikke i
opgørelsen.
Det foreslås i bestemmelsens stk.
2, at dimensionering som efter gældende ret
fastsættes for ét år ad gangen.
Det foreslås endvidere i bestemmelsens stk. 2, at
undervisningsministeren kan fastsætte nærmere regler om
kriterierne for dimensionering, om fremgangsmåden i
forbindelse med forberedelse af og beslutning om dimensionering
samt om fastlæggelse af kvotestørrelse og -fordeling
på institutionerne. Der lægges samtidig, som det er
tilfældet efter den gældende § 9 i lov om
erhvervsuddannelser, op til, at Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser vil skulle afgive
indstilling til undervisningsministeren i relation til beslutning
samt regler om fremtidig dimensionering af erhvervsuddannelser, jf.
herved § 35, stk. 1, nr. 8, i lov om erhvervsuddannelser.
Om de foreslåede tre grundlæggende kriterier for den
fremtidige dimensionering af erhvervsuddannelser kan supplerende
oplyses følgende:
Udgangspunktet for beslutning om, at uddannelser skal
dimensioneres, er i trepartsaftalen direkte aftalt til at
være begrundet i ledigheden på det
pågældende uddannelsesområde (kriterium 1)
kombineret med overgangen fra 2. del af grundforløbet til
hovedforløbet (kriterium 2). Ledighedsgraden for
færdiguddannede fra erhvervsuddannelserne vil skulle
opgøres på samme vis som gælder for ledigheden
for dimittender fra de videregående uddannelser.
Opgørelserne vil skulle opdeles pr.
fuldførelsesår og uddannelse og vise dimittendernes
gennemsnitlige bruttoledighedsgrad i 4.-7. kvartal efter
fuldførelsesdatoen. Opgørelsen vil skulle bygge
på oplysninger fra Danmarks Statistik.
Den beregnede parameter for forholdet mellem
efterspørgslen og udbuddet efter faglært arbejdskraft
(kriterium 3) er styrende i relation til det forventede fremtidige
behov for uddannet arbejdskraft inden for forskellige
fagområder. Det foreslås på baggrund af
arbejdsgruppens anbefaling, at den beregnede parameter kommer til
at indeholde en udbuds- samt en efterspørgselskomponent.
Matematisk kan den beregnede parameter for forholdet mellem
efterspørgslen og udbuddet efter faglært arbejdskraft
udtrykkes på følgende måde:
![Formel](/RIPics/20161/CU130/CU130_2_0.png)
?P angiver den procentvise ændring i arbejdsstyrken for en
given uddannelse fra den detaljerede udbudsfremskrivning 10
år frem i forhold til det tidspunkt, hvor beregningen
foretages. Y angiver beskæftigelsesfrekvensen på det
aktuelle tidspunkt, hvor beregningen foretages. ?Y angiver
ændringen i beskæftigelsesfrekvensen i de
forudgående 10 år. , og angiver gennemsnittet for de
enkelte faktorer blandt alle faglærte.
Det første led (den første parentes) efter
lighedstegnet udgør udbudskomponenten og beskriver
udviklingen i forholdet mellem arbejdsstyrken for en given
uddannelse og arbejdsstyrken på tværs af
faglærte. Konkret indgår den procentvise ændring
i arbejdsstyrken for henholdsvis en given uddannelse og på
tværs af alle faglærte.
Det andet led (den anden parentes) efter lighedstegnet
udgør efterspørgselskomponenten og angiver
udviklingen i forholdet mellem beskæftigelsesfrekvensen for
henholdsvis en given uddannelse og beskæftigelsesfrekvensen
på tværs af alle faglærte. Konkret indgår
niveauet for beskæftigelsesfrekvensen på det aktuelle
tidspunkt, hvor beregningen foretages, som justeres i henhold til
trenden i beskæftigelsesfrekvensen i de forudgående 10
år.
Den foreslåede beregningsmodel vil sikre, at forholdet
mellem efterspørgslen og udbuddet efter faglært
arbejdskraft normeres omkring tallet 1. Værdier over tallet 1
indikerer et øget relativt fremtidigt behov, mens
værdier under tallet 1 indikerer et mindre relativt
fremtidigt behov for uddannelsen fremover. Modellen kan
således betragtes som en indikation af det fremtidige
mismatch mellem udbud og efterspørgsel for hver af de
faglærte uddannelser.
Der lægges op til, at der i
beskæftigelsesfrekvenserne ikke vil skulle medregnes
personer, der er i gang med en uddannelse i den undersøgte
periode. Ligeledes lægges der op til, at heller ikke antallet
af personer i skolepraktik vil skulle indgå i
beregningsmodellen. Modellen vil desuden korrigere for
videreuddannelse inden for hvert enkelt fagområde, hvilket
dog ikke vil påvirke resultaterne af modellen
mærkbart.
Der lægges i relation til udbudsfremskrivningen op til at
tage udgangspunkt i forventede ændringer i demografiske
forhold for etårige aldersgrupper inden for hver enkelt
uddannelse. Herved vil selv mindre udsving inden for specifikke
aldersgrupper indgå i beregningsmodellen. I fremskrivningen
af arbejdsstyrken foreslås det herudover at benytte en
række korrektioner med sigte på at opfange forhold
omkring tilbagetrækning, dødelighed eller til- og
afgang, som er særlige for de enkelte uddannelsesgrupper.
Betydningen af disse korrektioner reduceres hvert år i
beregningsmodellen, således at en given uddannelsesspecifik
tendens vil få mindre vægt længere ude i tiden.
Grundet den detaljerede uddannelsesgruppering som
beregningsmodellen indebærer, lægges der op til at
reducere korrektionerne i fremskrivningen med 50 pct. hvert
år.
Der lægges i relation til efterspørgselskomponenten
op til at definere beskæftigelsesfrekvensen som de
beskæftigedes andel af befolkningen i den arbejdsdygtige
alder. Beskæftigelsesfrekvensen vil blive baseret på
beskæftigelsen fra den registrerede arbejdsstyrke.
Beskæftigelsesfrekvensen har den fordel, at den medregner
tilgange og afgange fra beskæftigelse for personer, der ikke
er i arbejdsstyrken.
Efter det foreslåede er det hensigten, at den beregnede
parameter skal opgøres og genberegnes årligt. Det
vurderes som udgangspunkt, at dette vil kunne ske i sommeren det
forudgående år.
Udmøntning af den foreslåede bemyndigelse i
bestemmelsens stk. 2 vil som hidtil kunne ske i
bekendtgørelse nr. 367 af 19. april 2016 om
erhvervsuddannelser. Der forventes i reglerne fastsat supplerende
bestemmelser om de tre grundlæggende kriterier, som efter den
foreslåede bestemmelses stk. 1 vil skulle udgøre
udgangspunktet for beslutning om, hvorvidt uddannelser skal
dimensioneres eller ej.
På denne baggrund og baseret på arbejdsgruppens
anbefaling lægges der op til i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser at fastsætte, at beslutning om
dimensionering, således at kun elever med en indgået
uddannelsesaftale kan optages på uddannelsen (uddannelser med
praktikpladskrav), træffes for uddannelser, hvor 1) mindre
end 50 pct. af de uddannelsesaktive elever har indgået en
uddannelsesaftale med en virksomhed inden for tre måneder
efter gennemført grundforløb, og 2) ledighedsgraden
for færdiguddannede i perioden fra 4. til 7. kvartal efter
fuldførelse af uddannelsen er over gennemsnittet af den
samlede ledighedsgrad for uddannelsen, og hvor 3) forholdet mellem
efterspørgslen og udbuddet efter faglært arbejdskraft
er under 1,0.
Der lægges endvidere op til i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser at fastsætte, at beslutning om
dimensionering med en positiv kvote for, hvor mange elever der kan
optages ud over dem, der allerede har en uddannelsesaftale,
træffes for uddannelser, hvor 1) mere end 50 pct. men mindre
end 80 pct. af de uddannelsesaktive elever har indgået en
uddannelsesaftale med en virksomhed inden for tre måneder
efter gennemført grundforløb, og 2) ledighedsgraden
for færdiguddannede i perioden fra 4. til 7. kvartal efter
fuldførelse af uddannelsen er over gennemsnittet af den
samlede ledighedsgrad for uddannelsen, og hvor 3) forholdet mellem
efterspørgslen og udbuddet efter faglært arbejdskraft
er under 1,0.
Der forventes således ikke fastsat regler om
dimensionering af erhvervsuddannelser, hvor mere end 80 pct.
eleverne har indgået en uddannelsesaftale inden for tre
måneder efter gennemført grundforløb, eller
hvor ledighedsgraden er under det samlede gennemsnit, eller hvor
den beregnede parameter er over 1,0 og dermed indikerer et
øget relativt fremtidigt behov efter faglært
arbejdskraft på den pågældende uddannelse.
Det er som nævnt hensigten, at Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser årligt skal
afgive indstilling til undervisningsministeren om dimensionering.
Det svarer til gældende ret, jf. § 9 i lov om
erhvervsuddannelser.
Der vil således i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser endvidere kunne fastsættes regler om
høringsproceduren i relation til Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser indstillinger,
herunder regler om, hvorvidt der evt. er uddannelser, som ikke
bør dimensioneres på trods af, at de opfylder
ovenstående kriterier herfor, eller omvendt regler om,
hvorvidt der evt. er uddannelser, der bør dimensioneres,
på trods af, at de ikke opfylder ovenstående kriterier
herfor.
Der er dog i denne henseende Undervisningsministeriets
opfattelse, at der vil skulle være vægtige argumenter
for, at dimensionering baseret på de objektive kriterier oven
for ikke gennemføres. Der forventes således under
inddragelse af Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelser fastlagt nærmere retningslinjer
for, hvad der kan begrunde en fravigelse fra de objektive
kriterier. Det kan fx være begrundet i hensyn til helt
små uddannelser eller nyoprettede uddannelser på
beskæftigelsesområder, der ikke tidligere har
været uddannelsesdækket, eller hvis det vurderes, at
konjunkturudsving vil kunne få en uhensigtsmæssig
effekt.
En særlig situation vil fx også kunne opstå,
hvis den foreslåede model for beregning af grundlaget for det
praktikpladsafhængige AUB-bidrag, jf. lovforslagets § 1,
nr. 20, viser en forventning om fremtidig mangel på
arbejdskraft, mens den oven for foreslåede beregnede
parameter for forholdet mellem efterspørgslen og udbuddet
efter faglært arbejdskraft omvendt indikerer et behov for, at
en uddannelse dimensioneres. Det forventes, at det i de
påtænkte retningslinjer vil indgå som et hensyn i
forhold til muligheden for at fravige de objektive
dimensioneringskriterier, hvis en sådan situation skulle
opstå.
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede
Uddannelser vil endvidere kunne afgive indstilling om, hvorvidt en
uddannelse fortsat skal udbydes med skolepraktik henholdsvis om en
uddannelse - som noget nyt - skal udbydes med skolepraktik.
Såfremt der træffes beslutning om dimensionering,
således at kun elever med en indgået uddannelsesaftale
kan optages på uddannelsen (uddannelser med
praktikpladskrav), er det hensigten, at mulighed for skolepraktik
på uddannelsen vil skulle udfases således, at der
på sådanne uddannelser kun bliver adgang til
skolepraktik for elever, som uforskyldt mister deres praktikplads,
jf. § 66 a, stk. 2, i lov om erhvervsuddannelser, eller som
har afsluttet en uddannelsesaftale for en kortere del af
uddannelsen end et kompetencegivende trin, jf. § 66 a, stk. 2,
og § 48, stk. 1, 3. pkt., i lov om erhvervsuddannelser, eller
som har gennemført et kompetencegivende trin af en
uddannelse med uddannelsesaftale eller med skolepraktik, jf. §
66 a, stk. 1, henholdsvis stk. 4, i lov om erhvervsuddannelser.
Effekten af dimensionering af en uddannelse kan være, at
den efter en årrække ikke længere opfylder de
objektive kriterier for at være dimensioneret. Ligeledes er
et antal uddannelser allerede i dag dimensioneret. Efter det
foreslåede er det hensigten, at Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser en gang om
året skal afgive indstilling til undervisningsministeren om
den fortsatte dimensionering af disse uddannelser. Der forventes i
bekendtgørelsen fastsat regler om, at indstilling samt
beslutning om en sådan fortsat dimensionering skal ske under
hensyn til, hvorvidt den eller de pågældende
uddannelser har risiko for igen at komme ud af balance,
såfremt dimensioneringen ophæves.
Det er hensigten, at Undervisningsministeriet stiller
oplysninger til rådighed for Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser om bl.a. ledighed,
skolepraktikandel, overgangsfrekvens fra grundforløb til
hovedforløb samt opgørelse af den beregnede parameter
vedrørende forholdet mellem efterspørgslen og
udbuddet efter faglært arbejdskraft fordelt på
erhvervsuddannelser.
Der forventes endvidere i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser fastsat nærmere regler om beslutning
vedrørende kvotestørrelse og -fordeling på de
enkelte institutioner. Det er hensigten, at udgangspunktet vil
være antallet af uddannelsesaktive elever på en given
uddannelse, som efter tre måneder har indgået en
uddannelsesaftale under hensyntagen til de senest kendte
frafaldstal, overgangsfrekvenser mv. Der vil med denne metode
være en direkte sammenhæng mellem antallet af elever,
som har fået en aftale det forudgående år, og
kvotens størrelse.
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede
Uddannelser vil, som tilfældet er efter gældende ret,
skulle inddrages i fastsættelsen af de omtalte regler og
retningslinjer i bekendtgørelse om erhvervsuddannelser.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.2.1 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 3
Den gældende § 19 b i lov om erhvervsuddannelser
indeholder regler om tilskud til skolepraktik. Det fremgår af
bestemmelsen, at tilskuddet fastlægges på grundlag af
det antal årselever, som er indskrevet til skolepraktik ved
skolen, og at der i antallet af årselever indgår
elever, der modtager praktikuddannelse i virksomheder uden
uddannelsesaftale (virksomhedsforlagt praktikuddannelse, tidligere
virksomhedsforlagt undervisning). For sådanne elever
følger det, at tilskud højst ydes med tre
måneder for den enkelte elev ved praktikuddannelse i samme
virksomhed.
Det foreslås at ændre § 19
b, 2. pkt., således, at det fastsættes, at der i
antallet af årselever indgår elever, der modtager
praktikuddannelse i virksomheder uden uddannelsesaftale, jf. §
66 f, stk. 1 og stk. 3, dog højst med tre uger for den
enkelte elev ved praktikuddannelse i samme virksomhed og med
højst seks uger af elevens samlede praktikuddannelse.
Den foreslåede ændring af § 19, b, 2. pkt., i
lov om erhvervsuddannelser har sammenhæng med lovforslagets
§ 2, nr. 13, hvori der gennem indsættelse af et nyt stk.
3 i lovens § 66 f foreslås indført nye krav og
begrænsninger i forhold til aftaler om praktikuddannelse i en
virksomhed for elever uden en uddannelsesaftale (virksomhedsforlagt
praktikuddannelse, tidligere virksomhedsforlagt undervisning),
herunder en begrænsning af sådanne aftalers varighed
til højst tre uger for den enkelte elev i samme virksomhed
og højst seks uger af elevens samlede praktikuddannelse
under skolepraktik.
På denne baggrund foreslås
taxametertilskudsbestemmelsen i § 19 b, 2. pkt., i lov om
erhvervsuddannelser ændret således, at den kommer til
at afspejle de foreslåede begrænsninger i § 66 f,
stk. 3, i lov om erhvervsuddannelser.
Forslaget indebærer, at tilskud til skolepraktik for
elever, der modtager praktikuddannelse i virksomheder uden
uddannelsesaftale, jf. den eksisterende bestemmelse i § 66 f,
stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser og den foreslåede nye
bestemmelse i lovens § 66 f, stk. 3, højst vil kunne
ydes med tre uger for den enkelte elev ved praktikuddannelse i
samme virksomhed og med højst seks uger af elevens samlede
praktikuddannelse.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 2, nr. 13,
og bemærkningerne hertil samt til afsnit 2.2.4 i de
almindelige bemærkninger.
Til nr. 4
Den gældende § 19 b i lov om erhvervsuddannelser om
tilskud til skolepraktik indeholder i sit 3. pkt. en henvisning til
§ 66 f, stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser.
Det foreslås, at præcisere § 19 b, 3. pkt., i lov om
erhvervsuddannelser således, at der til henvisningen til
§ 66 f, stk. 1, i lovens føjes en henvisning til §
66 f, stk. 1 og 3.
Det foreslåede er en konsekvensændring som
følge af lovforslagets § 2, nr. 13, hvori der gennem
indsættelse af et nyt stk. 3 i lovens § 66 f
foreslås indført nye krav og begrænsninger i
forhold til praktikuddannelse i en virksomhed for elever uden en
uddannelsesaftale (virksomhedsforlagt praktikuddannelse).
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 2, nr. 13,
og bemærkningerne hertil samt til afsnit 2.2.4 i de
almindelige bemærkninger.
Til nr. 5
Efter § 35, stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser har
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser
mulighed for at afgive indstilling til undervisningsministeren
på en række områder på
erhvervsuddannelsesområdet. Efter denne bestemmelses nr. 17
afgiver rådet indstilling i relation til regler om elevernes
retlige forhold.
Det foreslås, at der i § 35,
stk. 1, tilføjes en henvisning til det
foreslåede nye § 66 j, stk. 3, jf. lovforslagets §
2, nr. 17, hvorved det foreslås, at undervisningsministeren
efter indstilling fra Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelser skal kunne fastsætte regler om
skolers og praktikcentres behandling og afgørelse af sager
om udelukkelse af elever fra skolepraktik og andre sager om elevers
retsstilling samt om behandling af elevers klager over
sådanne afgørelser.
Den foreslåede ændring af § 35, stk. 1, nr. 17,
vedrørende rådets mulighed for at afgive indstilling i
relation til regler om elevernes retlige forhold er en
således konsekvens af lovforslagets § 2, nr. 17, som
ligger i tråd med Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelsers indstillingret i relation til regler
om elevernes retlige forhold.
Der henvises i øvrigt til bemærkningerne til
lovforslagets § 2, nr. 17, og bemærkningerne hertil samt
til afsnit 2.2.2 i de almindelige bemærkninger.
Til nr. 6
Den gældende § 48, stk. 1, i lov om
erhvervsuddannelser indeholder regler om betingelser for
gennemførelse af en erhvervsuddannelse på bagrund af
uddannelsesaftaler mellem elever og en eller flere virksomheder,
herunder aftaler for en kortere del af uddannelsen end et
kompetencegivende trin.
Det foreslås, at § 48, stk. 1,
3. pkt., i lov om erhvervsuddannelser ændres med sigte
på, at kortere uddannelsesaftaler fremover højst kan
indgås to gange mellem samme elev og samme virksomhed, jf.
dog 4. pkt.
Baggrunden for forslaget er et ønske om at modvirke den
stigning i anvendelsen af korte uddannelsesaftaler, som har kunnet
konstateres i de senere år, og som ikke stemmer overens med
erhvervsuddannelsessystemets grundlæggende hovedregel om, at
praktikuddannelse skal foregå som lønnet
beskæftigelse i uddannelsesøjemed på basis af en
fuld uddannelsesaftale med en virksomhed, som også omfatter
skoleperioderne.
Den foreslåede ordning har sammenhæng med
lovforslagets § 2, nr. 7, hvorefter det foreslås, at det
i regler, som udstedes i medfør af bemyndigelsen i det
foreslåede § 48, stk. 1, 4. pkt., kan fastsættes,
at det lokale uddannelsesudvalg under nærmere angivne
betingelser undtagelsesvist kan godkende yderligere én
aftale.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 2, nr. 7,
og bemærkningerne hertil samt til afsnit 2.2.4 i de
almindelige bemærkninger.
Til nr. 7
Den gældende § 48, stk. 1, i lov om
erhvervsuddannelser indeholder regler om betingelser for
gennemførelse af en erhvervsuddannelse på bagrund af
uddannelsesaftaler mellem elever og en eller flere virksomheder,
herunder aftaler for en kortere del af uddannelsen end et
kompetencegivende trin.
Det foreslås at ændre §
48, stk. 1, 4. pkt., i lov
om erhvervsuddannelser således, at det i regler, som udstedes
i medfør af bemyndigelsen i bestemmelsen, kan
fastsættes, at det lokale uddannelsesudvalg under
nærmere angivne betingelser undtagelsesvist kan godkende
yderligere én aftale.
Den nærmere udmøntning af den foreslåede nye
bemyndigelse forventes at ske i bekendtgørelse
erhvervsuddannelser. Der vil som nævnt være tale om
undtagelsesbestemmelser, og det forudsættes, at sådanne
3.-gangsdispensationer vil få snævert
anvendelsesområde.
Den foreslåede ordning har sammenhæng med
lovforslagets § 2, nr. 6, hvorefter det foreslås, at
kortere uddannelsesaftaler fremover højst kan indgås
to gange mellem samme elev og samme virksomhed.
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede
Uddannelser vil efter det foreslåede skulle afgive
indstilling til undervisningsministeren om regler om
3.-gangsdispensationer i relation til kortere
uddannelsesaftaler.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 2, nr. 6,
og bemærkningerne hertil samt til afsnit 2.2.4 i de
almindelige bemærkninger.
Til nr. 8
I lov om erhvervsuddannelser fremgår af § 50, stk. 1,
at elever, som uden lovlig grund udebliver fra undervisningen,
eller som groft overtræder skolens ordensregler, kan
udelukkes fra fortsat undervisning, når mindre
vidtgående foranstaltninger forgæves har været
anvendt. Efter § 50, stk. 2, fastsætter
undervisningsministeren efter indstilling fra Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser nærmere
regler om udelukkelse efter stk. 1 og om behandlingen af sager
herom.
I dag er det således alene fastsat i på
administrativt grundlag, at skolen skal fastsætte
ordensregler. I § 47, stk. 1, i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser er det fastsat, at skolen skal fastsætte
ordensregler for elever i skolens erhvervsuddannelser. I
bekendtgørelsens § 47, stk. 2, er det overordnet
anført, hvad ordensreglerne skal indeholde, herunder regler
om god orden og andre regler, som skolen finder
hensigtsmæssige.
Det fremgår således kun indirekte af gældende
ret, at skolen fastsætter ordensregler.
Det foreslås at indsætte et nyt § 50, stk. 1, 1. pkt., i lov om
erhvervsuddannelser, hvoraf det fremgår, at skolen
fastsætter ordensregler.
Den foreslåede ændring indebærer, at det
fastsættes direkte i loven, at skolen skal fastsætte
ordensregler. Forslaget er af teknisk og ordensmæssig
karakter.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.2.5 i lovforslagets
almindelige bemærkninger.
Til nr. 9
Efter § 50, stk. 2, i lov om erhvervsuddannelser kan
elever, som uden lovlig grund udebliver fra undervisningen, eller
som groft overtræder skolens ordensregler, udelukkes fra
fortsat undervisning, når mindre vidtgående
foranstaltninger forgæves har været anvendt.
Efter bekendtgørelse om erhvervsuddannelser skal skolen
fastsætte ordensregler og informere eleverne om
ordensreglerne senest ved undervisningens begyndelse. Skolen skal
endvidere informere det lokale uddannelsesudvalg om reglerne.
Ordensreglerne skal indeholde regler om blandt andet god orden og
andre regler, som skolen finder hensigtsmæssige samt regler
om de forholdsregler, skolen vil iagttage ved overtrædelse af
ordensreglerne.
Skolen afgør ud fra karakteren og graden af
forsømmelserne eller de disciplinære forseelser,
hvilke foranstaltninger der skal forsøges iværksat for
at undgå at udelukke eleven, herunder samtaler, advarsler,
midlertidig hjemsendelse, indkaldelse til fornyet skoleophold,
overflytning til anden skole og kombinationer heraf. Andre
foranstaltninger kan være støtte og vejledning fra
kontaktlærere og mentorer eller social, personlig eller
psykologisk rådgivning til elever, som har behov herfor.
Skolen skal registrere de anvendte foranstaltninger for den enkelte
elev.
Hvis en elev findes at have gjort sig skyldig i en særlig
grov forseelse, og det som følge heraf må
påregnes, at der bliver truffet afgørelse om
udelukkelse fra fortsat undervisning, kan eleven hjemsendes uden
forudgående varsel, indtil der er truffet endelig
afgørelse af udelukkelsesspørgsmålet. De
nærmere regler om udelukkelse og om behandling af sager herom
er efter indstilling fra Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelser fastsat i kapitel 11 i
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser.
For elever med uddannelsesaftale kan afgørelser om
udelukkelse fra fortsat undervisning, midlertidig hjemsendelse,
indkaldelse til et fornyet skoleophold eller overflytning til anden
skole kun træffes efter forhandling med praktikvirksomheden.
Skolen underretter virksomheden om de afgørelser, der
træffes i denne henseende, samt om skriftlige advarsler, for
så vidt disse vedrører forhold, der har betydning for
elevens muligheder for at gennemføre
uddannelsesforløbet. Udelukkes en elev fra
skoleundervisning, bortfalder en eventuel uddannelsesaftale.
Uddannelsesaftalen bortfalder ikke, når eleven er
midlertidigt hjemsendt til virksomheden.
Når skolen udelukker en elev fra fortsat undervisning,
skal skolen over for eleven og den eventuelle indehaver af
forældremyndigheden samt praktikvirksomheden skriftligt
angive, på hvilke faktiske forhold afgørelsen er
baseret og give oplysning om klagereglerne. Forvaltningslovens
regler om begrundelse, partshøring og klagevejledning finder
anvendelse i forhold til disse afgørelser.
Det foreslås, at indsætte et nyt § 50, stk. 2, i lov om
erhvervsuddannelser.
Efter den foreslåede bestemmelse kan
undervisningsministeren fastsætte regler om de ordensregler,
som skolen skal fastsætte. Skolen skal fastsætte
ordensregler inden for de rammer, som udstikkes ved
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser, sådan som det
også gælder i dag. Det er hensigten, at den kommende
bekendtgørelse skal angive rammer for, hvad der kan
fastsættes ordensregler om. Det er hensigten at
videreføre foranstaltningerne fra den gældende
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser i form af samtaler,
advarsler, midlertidig hjemsendelse, indkaldelse til et fornyet
skoleophold, overflytning til anden skole og kombinationer heraf
samt særlig støtte og rådgivning til de elever,
der har behov for det. Det mest indgribende vil som i dag
være udelukkelse fra fortsat undervisning, som også
fremover kun kan ske, når andre mindre vidtgående
foranstaltninger forgæves har været forsøgt.
Alle foranstaltninger skal som i dag stå i et rimeligt
forhold til de begåede overtrædelser af ordensreglerne
og kan kun pålægges efter en konkret vurdering, jf. det
forvaltningsretlige proportionalitetsprincip.
Efter forslaget udvides bemyndigelsen, idet der i lighed med
såvel § 52 i lov om folkeskolen som i § 43 i lov om
de gymnasiale uddannelser vil gives mulighed for, at
undervisningsministeren kan fastsætte regler om, at der
også kan iværksættes foranstaltninger i anledning
af elevadfærd, der er udvist uden for skolen, hvis
adfærden har haft en direkte indflydelse på god orden
på skolen, samt regler om, at private genstande kan
tilbageholdes, og at tilbageholdelsen af praktiske eller
pædagogiske grunde kan opretholdes ud over det tidspunkt,
hvor skolens tilbud ophører. Det foreslås endvidere, i
lighed med forslag for de gymnasiale uddannelser, at der kan
fastsættes regler om elevernes frivillige medvirken i skolens
test for rusmidler.
Herved sikres der bl.a. udtrykkelig hjemmel til at
fastsætte, at de i bekendtgørelse om
erhvervsuddannelser anførte reaktionsmidler vil kunne
anvendes ikke blot i anledning af en elevs adfærd i
forbindelse med benyttelse af skolens tilbud, men tillige i
anledning af anden elevadfærd, hvis adfærden, selv om
den er udvist uden for skolen, har haft en direkte indflydelse
på god orden på skolen, herunder på respektfulde
relationer mellem skolens elever indbyrdes og mellem elever og
ansatte. I bekendtgørelse om erhvervsuddannelser vil det
blive tydeliggjort, at skolen kan fastsætte ordensregler
herom.
Den udvidede bemyndigelse vil tydeliggøre skolens adgang
til at gribe ind over for f.eks. elevers mobning af hinanden eller
af deres lærere på de sociale medier, selvom
adfærden måtte foregå i fritiden og uden for
skolens område, hvilket kan have stor betydning for at kunne
opretholde et godt og respektfuldt undervisnings- og
læringsmiljø.
Det bemærkes, at proportionalitetsprincippet må
føre til, at skolens leder er særlig varsom i forhold
til at iværksætte foranstaltninger på baggrund af
elevadfærd, der er udvist uden for skolen.
Med udgangspunkt i den udvidede bemyndigelse vil der endvidere
blive indarbejdet en udtrykkelig regel om adgangen til at
tilbageholde medbragte genstande, eksempelvis mobiltelefoner, og
til at opretholde tilbageholdelsen ud over det tidspunkt, hvor
skolens tilbud ophører. Herved får skolen adgang til
at opretholde tilbageholdelsen af inddragne private genstande ud
over skoletiden, men det er under hensyn til den indgribende
karakter af en sådan beslutning en betingelse, at
opretholdelse af tilbageholdelsen ud over skoletiden endvidere har
hjemmel i de ordensregler, som skolen har fastsat. Det vil tillige
være en betingelse, at opretholdelse af tilbageholdelsen er
praktisk eller pædagogisk begrundet, og at disse grunde er
tungtvejende. En pædagogisk grund kan være, at det er
nødvendigt at opretholde tilbageholdelsen af genstanden, for
at eleven oplever, at det har konsekvenser for den
pågældende at tilsidesætte ordensreglerne. En
praktisk grund kan fx være, at det ikke er muligt trods
bestræbelser herpå at tilbagelevere genstanden på
grund af weekend eller helligdage, hvor eleven ikke er til stede
på skolen. Tilbageholdelsen kan under alle
omstændigheder ikke opretholdes længere, end hvad
hensynet til den gode orden og eventuelt disse supplerende
praktiske eller pædagogiske grunde tilsiger, jf.
proportionalitetsprincippet.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.2.5 i lovforslagets
almindelige bemærkninger.
Til nr. 10
Forslaget har sammenhæng med forslagets § 2, nr. 12,
hvori det foreslås at ændre det materielle
anvendelsesområde for kapitel 7 a i lov om
erhvervsuddannelser, som efter gældende ret alene indeholder
regler om og for elever i skolepraktik, herunder elever som
tilbydes skolepraktik umiddelbart efter at have afsluttet
grundforløbet.
I forslagets § 2, nr. 12, foreslås det således
at skabe den nødvendige hjemmel til at gennemføre
trepartsaftalens ønske om at udstrække kravet om
aktivitet som praktikpladssøgende til at omfatte elever, som
er i de sidste 8 uger af grundforløbets 2. del, samt
endvidere kravet om registrering som praktikpladssøgende til
at omfatte både elever, som er i de sidste 8 uger af
grundforløbets 2. del, og elever, som efter
grundforløbet har tilmeldt sig som
praktikpladssøgende uden for skolepraktik.
Det foreslås på denne baggrund at nyaffatte overskriften til kapitel 7 a, i lov om
erhvervsuddannelser således, at den afspejler den
foreslåede ændring af kapitlets materielle indhold.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 2, nr. 12,
og bemærkningerne hertil samt til afsnit 2.2.2 i de
almindelige bemærkninger.
Til nr. 11
Det foreslås at ændre § 66
a, stk. 5, således, at henvisningen til § 15 e,
stk. 6, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag suppleres med en
henvisning til den foreslåede § 15 i, jf. lovforslagets
§ 1, nr. 14, hvorefter der i reglerne om den permanente
bonusordning i relation til forventede fordelsuddannelser for 2018
og frem foreslås indsat en ny 15 i i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Efter § 66 a, stk. 1, 2. pkt., i lov om
erhvervsuddannelser, skal skolepraktik påbegyndes
præcis en måned efter grundforløbets
afslutning.
Det følger af § 66 a, stk. 5, i lov om
erhvervsuddannelser, at fristen efter stk. 1, 2. pkt., dog er 3
måneder for elever på uddannelser, der på
tidspunktet for grundforløbets afslutning er på listen
over forventede fordelsuddannelser, jf. § 15 e, stk. 6, i lov
om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag om den midlertidige ordning om
fordelsbonus i statsligt regi.
Det foreslåede indebærer, at fristen på 3
måneder efter stk. 1, 2. pkt., også vil gælde for
elever på uddannelser, der på tidspunktet for
grundforløbets afslutning er på listen over forventede
fordelsuddannelser, jf. den foreslåede § 15 i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag om den permanente
fordelsbonusordning i regi af Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag.
Det foreslås endvidere at foretage en lovteknisk justering
af bestemmelsen med sigte på at præcisere, at fristen
for, hvornår elever på forventede fordelsuddannelser
kan påbegynde undervisning i skolepraktik, løber i
perioden fra en måned efter grundforløbets afslutning
og indtil senest tre måneder efter grundforløbets
afslutning.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 1, nr. 14,
samt afsnit 2.1 i de almindelige bemærkninger.
Til nr. 12
§ 66 c, stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser indeholder en
bemyndigelse for undervisningsministeren til at fastsætte
nærmere regler om elevernes egnethed m.v., herunder krav om
registrering og aktivitet som praktikpladssøgende.
Bestemmelsen indeholder endvidere krav om, at sådanne regler
fastsættes efter indstilling Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser.
Det foreslås at udvide den eksisterende bemyndigelse i
§ 66 c, stk. 1, i lov om
erhvervsuddannelser med sigte på at skabe den
nødvendige hjemmel til at gennemføre trepartsaftalens
ønske om at udstrække kravet om aktivitet som
praktikpladssøgende til at omfatte elever, som er i de
sidste 8 uger af grundforløbets 2. del samt kravet om
registrering som praktikpladssøgende til at omfatte
både elever, som er i de sidste 8 uger af
grundforløbets 2. del, og elever, som efter
grundforløbet har tilmeldt sig som
praktikpladssøgende uden for skolepraktik.
Den konkrete udmøntning forventes at ske i
bekendtgørelse om erhvervsuddannelser på baggrund af
det konkrete udkast til regelændringer, som indgår i
trepartsaftalens bilag 3. Bemyndigelsen vil endvidere blive
udnyttet til at fastsætte regler om reaktionsmuligheder, hvis
kravet om praktikpladssøgning ikke imødekommes.
Udgangspunktet herfor vil være de gældende regler om
udelukkelse mv. fra undervisning efter navnlig kapitel 11 i
bekendtgørelse om erhvervsuddannelse samt gældende
regler i forhold til at opfylde de krav, der er knyttet til at
være praktikpladssøgende (for elever i
skolepraktik).
Der tilsigtes ingen ændring i forhold til, at reglerne -
herunder regler udstedt i medfør af det foreslåede -
fastsættes efter indstilling Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.2.2 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 13
§ 66 f i lov om erhvervsuddannelser indeholder regler om
delvis praktikuddannelse samt virksomhedsforlagt praktikuddannelse
(tidligere virksomhedsforlagt undervisning).
Det foreslås at indsætte et nyt § 66 f, stk. 3, i lov om
erhvervsuddannelser.
Efter den foreslåede bestemmelses 1.
pkt. vil ulønnet praktikuddannelse i en virksomhed
for elever uden en uddannelsesaftale (virksomhedsforlagt
praktikuddannelse, tidligere virksomhedsforlagt undervisning)
fremover kun kunne finde sted i virksomheder, som er godkendt som
praktikvirksomhed af det faglige udvalg i henhold til § 31,
stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser.
Efter den foreslåede bestemmelses 2.
pkt. vil aftaler om virksomhedsforlagt praktikuddannelse
højst kunne have en varighed af tre uger for den enkelte
elev i samme virksomhed og højst seks uger af elevens
samlede praktikuddannelse under skolepraktik . Der henvises i denne
henseende til lovforslagets § 2, nr. 3, hvori der
foreslås en tilsvarende justering af
taxametertilskudsbestemmelsen i lovens § 19 b, 1. pkt., med
sigte på at afspejle den her foreslåede
begrænsning af varigheden af aftaler om virksomhedsforlagt
praktikuddannelse.
Med den foreslåede bestemmelses 3.
pkt. lægges endelig op til at etablere en undtagelse
herfra for så vidt angår kortere uddannelsesophold i
udlandet under Erasmus+ programmet, Nordplus programmet, DK-USA og
lignende udvekslingsprogrammer.
Baggrunden for de foreslåede begrænsninger i
relation til placeringen såvel som varigheden af aftaler om
virksomhedsforlagt praktikuddannelse, herunder i forhold til
tilskudsbestemmelse i lovens § 19 b, er trepartsaftalens
ønske om at modvirke, at virksomheder i videre omfang
anvender elever uden en uddannelsesaftale som ulønnet
arbejdskraft, og for derigennem at bidrage til at frigøre
praktikpladskapacitet til indgåelse af egentlig
uddannelsesaftaler med elever, som herefter kan frigøres fra
skolepraktik.
Baggrunden for den foreslåede undtagelse om, at
virksomhedsforelagt praktikuddannelse ikke skal berøre
skolepraktikelevers mulighed for gøre brug af forskellige
udvekslingsprogrammer, som faciliterer uddannelsesophold i udlandet
skal ses i sammenhæng med, at udenlandske virksomheder ikke
vil kunne opfylde den foreslåede nye betingelse om, at
virksomhedsforlagt praktikuddannelse kun skal kunne finde sted
virksomheder, som er godkendt som praktiskvirksomhed i henhold til
lovens § 31. En sådan begrænsning vurderes ikke
hensigtsmæssig. Udvekslingsophold i udlandet varer typisk 2-4
uger. Der søges med den foreslåede formulering af
bestemmelsen taget højde for, at de omhandlede
udvekslingsprogrammer kan ændre navne over tid, og at nye
evt. kan komme til.
Hvis en skolepraktikelev under praktikundervisning i en
virksomhed skal deltage i virksomhedens produktion, skal der
indgås en delaftale, jf. § 66 f, stk. 1, i lov om
erhvervsuddannelser.
Det foreslås endvidere at indsætte et nyt § 66 f, stk. 4, i lov om
erhvervsuddannelser, hvorefter aftaler om delvis praktikuddannelse
efter § 66, stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser
begrænses således, at de fremover kun skal kunne
indgås og gennemføres én gang mellem samme elev
og samme virksomhed.
Baggrunden for forslaget er trepartsaftalens ønske om at
modvirke den stigning i anvendelsen af delaftaler, som har kunnet
konstateres i de senere år, og som ikke stemmer overens med
erhvervsuddannelsessystemets grundlæggende hovedregel om, at
praktikuddannelse skal foregå som lønnet
beskæftigelse i uddannelsesøjemed på basis af en
fuld uddannelsesaftale med en virksomhed, som også omfatter
skoleperioderne.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.2.4 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 14
Lov om erhvervsuddannelser indeholder ikke bestemmelser om
praktikcentres mulighed for at afsætte producerede varer og
levere tjenesteydelser, der ellers ville blive udført af
private virksomheder. Baggrunden herfor er primært, at
erhvervsskoler har til formål at udbyde erhvervsrettede
uddannelser, ligesom praktikcentre har til formål at udbyde
praktikuddannelse inden for erhvervsuddannelserne. Det er
således ikke i udgangspunktet en skoles eller et
praktikcenters opgave at producere varer eller levere
tjenesteydelser. Etableringen af praktikcentre for nogle år
siden førte derfor ikke i sig selv til udtrykkelige regler
om skolernes muligheder for at producere varer og
tjenesteydelser.
Der foreligger på den anden side ikke regler, som
udelukker praktikpladscentre fra at afsætte producerede varer
og levere tjenesteydelser, der ellers ville blive udført af
private virksomheder.
I Undervisningsministeriets vejledning af 20. december 2013 til
praktikcentrene er det således tilkendegivet, at det som
følge af den uddannelsesmæssige værdi, som
produktion af varer og levering af tjenesteydelser kan have, vil
kunne anses for at ligge inden for skolens, herunder
praktikcentres, formål at lade eleverne producere varer og
tjenesteydelser som led i undervisningen, herunder
praktikuddannelsen på centret. Såfremt en sådan
produktion kan afsættes, uden at dette kommer i strid med
almindelige konkurrenceretlige regler, kan praktikcentrene derfor
sælge producerede varer og levere tjenesteydelser til en ikke
tabsgivende pris.
Ministeriets vejledning til praktikcentrene giver endvidere
anvisninger på, hvordan praktikcentrene kan belyse disse
modstående hensyn. Inden et praktikcenter med et
uddannelsesmæssigt sigte forestår salg af varer og
leverancer af tjenesteydelser eller anden produktion til markedet
eller centeret selv, skal skolen gennem en dialog med og have
tilslutning fra det eller de relevante lokale uddannelsesudvalg og
eventuelle drøftelser i praktikcenterudvalget på
skolen afdække spørgsmålet om
konkurrenceforvridning i forhold til det private erhvervslivs
produktion og levering af ydelser.
Det foreslås at indsætte et nyt 66 g, stk. 2, 2. pkt., i lov om
erhvervsuddannelser, hvoraf det fremgår, at skolepraktik kan
tilrettelægges med produktion af varer og levering af
tjenesteydelser, som efter samråd med det lokale
uddannelsesudvalg kan afsættes på vilkår, som
ikke udgør urimelig konkurrence over for private udbydere af
tilsvarende varer og ydelser.
Den foreslåede formulering om, at varer og tjenesteydelser
alene kan afsættes på vilkår, som ikke giver
private urimelig konkurrence, indebærer, at praktikcentres
produktion fortsat kun skal kunne afsættes på en
sådan måde og på sådanne vilkår, at
det ikke er i strid med almindelige konkurrenceretlige og
statsstøtteretlige regler. Efter det foreslåede vil
praktikcentre således forsat kun kunne sælge
producerede varer og levere tjenesteydelser til en ikke tabsgivende
pris.
Det forudsættes herudover med det foreslåede, at den
samlede omsætning fortsat er yderst begrænset i forhold
til taxametertilskuddene fra staten.
Det foreslåede tilsigter ikke at ændre på
skolernes og praktikcentrenes hovedformål, som fortsat vil
være udbud af uddannelser. Det er således ikke
hensigten med det foreslåede, at skoler og praktikcentre skal
kunne sætte et ønske om at opfylde en kontraktlig
leveringsforpligtelse over hensynet til fx at skaffe praktikpladser
til eleverne.
Det er hensigten, at den foreslåede ændring skal
følges op af en fornyet vejledning til praktikcentrene om
deres muligheder og begrænsninger, herunder navnlig de
konkurrenceretlige og statsstøtteretlige aspekter, med
hensyn til salg af varer og tjenesteydelser i forbindelse med
skolepraktik. Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelser påtænkes inddraget i denne
henseende.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.2.3 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 15
Efter § 66 i, stk. 2, i lov om erhvervsuddannelser har en
elev, der deltager i skolepraktik, under nærmere betingelser
pligt til at modtage en anvist praktikplads. Det følger
endvidere af bestemmelsen, at eleven skal forlade skolepraktikken,
når praktikpladsen tiltrædes, eller hvis eleven
afslår at modtage pladsen. Bestemmelser omfatter i kraft af
sin placering i lovens kapitel 7 a alene elever i skolepraktik.
Som trepartsaftalen er formuleret, ønskes det, at pligten
til at søge konkrete praktikpladser skal gælde for en
række elever, som ikke er i skolepraktik. Det fremgår
således af det konkrete udkast til regelændringer, som
indgår i trepartsaftalens bilag 3, at enhver registreret
praktikpladssøgende elev skal have pligt til aktivt at
søge de konkrete praktikpladser, som skolen eller
praktikcentret anviser den søgende, samt at pligten skal
indtræde otte uger før grundforløbets
afslutning, og at den skal gælde så længe, den
pågældende er registreret som
praktikpladssøgende.
Det foreslås på den baggrund at ændre § 66 i, stk. 2, om pligt til at modtage
en anvist praktikplads. Forslaget tager sigte på at
gennemføre trepartsaftalens ønske om, at pligten til
at søge konkrete praktikpladser kommer til at gælde
for enhver registreret praktikpladssøgende elev.
Dette vil efter det foreslåede - udover som hidtil elever
i skolepraktik - således omfatte elever, som er i de sidste 8
uger af grundforløbets 2. del, samt elever, som har tilmeldt
sig som praktikpladssøgende efter grundforløbet uden
for skolepraktik, jf. forslagets § 2, nr. 12, hvor det i
overensstemmelse med trepartaftalen foreslås at etablere
hjemmel til at fastsætte regler om disse to elevkategoriers
pligt til aktivitet og registrering som
praktikpladssøgende.
Som trepartsaftalen er formuleret (det konkrete udkast til
regelændringer, som indgår i trepartsaftalens bilag 3)
ønskes det, at elever, som ikke aktivt opsøger en
konkret praktikplads, som skolen anviser eleven, skal slettes som
registreret praktikpladssøgende, og at der foretages
fornøden registrering heraf. Efter det forslåede vil
dette komme til at gælde for enhver registreret
praktikpladssøgende elev i de nævnte kategorier, som
ikke opfylder pligten.
Der tilsigtes ikke ændringer i den gældende
retsstilling, hvorefter elever, som er i skolepraktik, skal forlade
skolepraktikken, når praktikpladsen tiltrædes, eller
hvis eleven afslår at modtage pladsen.
Den foreslåede bemyndigelse til at undervisningsministeren
i regler udstedt i medfør af § 66, c, stk. 1, jf.
lovforslagets § 2, nr. 12, fastsætter regler i relation
til elever, som er i de sidste 8 uger af grundforløbets 2.
del vil blive udnyttet til at fastsætte regler om
reaktionsmuligheder, hvis kravet om praktikpladssøgning ikke
imødekommes. Udgangspunktet herfor vil være de
gældende regler om udelukkelse mv. fra undervisning efter
navnlig kapitel 11 i bekendtgørelse om erhvervsuddannelse
samt gældende regler i forhold til at opfylde de krav, der er
knyttet til at være praktikpladssøgende (for elever i
skolepraktik).
Der henvises i øvrigt til lovforslagets § 2, nr. 12,
og bemærkningerne hertil samt til afsnit 2.2.2 i de
almindelige bemærkninger.
Til nr. 16
Efter § 66 j, stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser kan en
skoles afgørelse om en elevs optagelse til eller
ophør med skolepraktik af eleven indbringes for det faglige
udvalg. Efter bestemmelsens stk. 2 sendes klagen til skolen.
Det foreslås at indsætte et nyt § 66 j, stk. 2, 1. pkt., i lov om
erhvervsuddannelser, hvoraf det fremgår, at klager efter stk.
1 sendes til skolen.
Det foreslåede er alene en teknisk ændring som
konsekvens af lovforslagets § 2, nr. 17, hvorved det
foreslås, at undervisningsministeren efter indstilling fra
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser
skal kunne fastsætte regler om skolers og praktikcentres
behandling og afgørelse af sager om udelukkelse af elever
fra skolepraktik og andre sager om elevers retsstilling samt om
behandling af elevers klager over sådanne
afgørelser.
Til nr. 17
Efter § 66 j, stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser kan en
skoles afgørelse om en elevs optagelse til eller
ophør med skolepraktik af eleven indbringes for det faglige
udvalg.
Der findes i § 66 c, stk. 2, i lov om erhvervsuddannelser
mulighed for, at undervisningsministeren fastsætter regler om
elevers optagelse i skolepraktik. Erhvervsuddannelsesloven
indeholder imidlertid ikke hjemmel til, at ministeren kan
fastsætte nærmere regler om proceduren for skolers og
praktikcentres behandling og afgørelse af sager om
udelukkelse af elever i skolepraktik og andre sager om elevers
retsstilling i forbindelse med skolepraktik, herunder overholdelse
af de såkaldte EMMA-kriterier (dvs. at eleven skal være
Egnet, Mobil
geografisk, Mobil fagligt og Aktivt praktikpladsøgende) ligesom der
heller ikke findes specifikke regler om de faglige udvalgs
behandling af elevers klager over sådanne
afgørelser.
Det foreslås at indsætte et nyt § 66 j, stk. 3, i lov om
erhvervsuddannelser, som skaber udtrykkelig hjemmel til, at der kan
fastsættes nærmere regler om proceduren for skolers og
praktikcentres behandling og afgørelse af sager om
udelukkelse af elever fra skolepraktik og andre sager om elevers
retsstilling i forbindelse med skolepraktik, herunder overholdelse
af EMMA-kriterierne, samt regler om de faglige udvalgs behandling
af elevers klager over sådanne afgørelser.
Med det foreslåede skabes således grundlaget for at
gennemføre trepartsaftalens ønske om en
præcisering af praktikcentrenes løbende ansvar for
opfølgning på og registrering af elevernes egnethed
samt en præcisering af procedure for opfølgning
på, om eleverne overholder EMMA-kriterierne, jf. bilag 3 til
trepartsaftalen.
Det foreslås endvidere, at Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser skal have
indstillingsmulighed i relation til fastsættelse af regler af
denne karakter, jf. herved lovforslagets § 2, nr. 5. Det
foreslåede vil være i overensstemmelse med, at
Rådet efter den gældende § 66, c, stk. 1, i lov om
erhvervsuddannelser har indstillingsmulighed i relation til regler
om elevers egnethed mv. i skolepraktik samt i relation til regler
om elevernes retlige forhold, jf. § 48, stk. 1 og 6, §
50, stk. 2, og § 52, stk. 1, i lov om erhvervsuddannelser.
Der henvises i øvrigt til lovforslagets almindelige
bemærkninger i afsnit 2.2.2.
Til §
3
Til nr. 1
Efter folkeskolelovens § 3, stk. 4, indgår
folkeskolerne i samarbejder, herunder i form af partnerskaber, med
lokalsamfundets kultur-, folkeoplysnings-, idræts- og
foreningsliv og kunst- og kulturskoler, med lokale fritids- og
klubtilbud og med de kommunale eller kommunalt støttede
musikskoler og ungdomsskoler, der kan bidrage til opfyldelsen af
folkeskolens formål og mål for folkeskolens fag og
obligatoriske emner. Kommunalbestyrelsen fastlægger mål
og rammer for skolernes samarbejder, og skolebestyrelsen
fastsætter principper for samarbejdet.
§ 3, stk. 4, blev indsat i folkeskoleloven som følge
af den aftale om en reform af folkeskolen, som
folkeskoleforligskredsen nåede til enighed om den 13. juni
2013, jf. lovforslag L 51 af 31. oktober 2013, Folketingstidende
2013/14, Tillæg A, som vedtaget ved lov nr. 1640 af 26.
december 2013. Bestemmelsen har til formål at
understøtte, at skolerne i højere grad åbner
sig over for det omgivende samfund (den åbne skole).
Bestemmelsen forpligter folkeskolerne til at søge at
indgå i samarbejder med lokalsamfundets kultur-, idræts
og foreningsliv, og kunst- og kulturskoler, som typisk
udgøres af selvejende institutioner, private foreninger og
organisationer.
Inden for de af kommunalbestyrelsen fastlagte mål og
rammer og de af skolebestyrelsen fastsatte principper er det den
enkelte skoles leder, der beslutter, under hvilke nærmere
omstændigheder skolen skal indgå samarbejder eller
partnerskaber. Denne beslutning træffes under hensyn til
skolelederens ansvar for kvaliteten i undervisningen i henhold til
folkeskolens formål, jf. folkeskolelovens § 2, stk.
2.
Tilsvarende er det ledelsen af andre skoler, som folkeskolen
samarbejder med, der under de for dem fastsatte kompetenceforhold
beslutter omfanget og omstændighederne omkring samarbejdet
med folkeskolen.
De nævnte samarbejder og partnerskaber kan dels
vedrøre dele af de undervisningsopgaver, som skal supplere
og støtte op om undervisningen i folkeskolens fag og
obligatoriske emner (understøttende undervisningsopgaver) og
dels tjene som inspiration og supplement til den fagopdelte
undervisning. Samarbejdet skal desuden medvirke til, at eleverne er
bekendt med mulighederne for et aktivt fritidsliv og for at deltage
i aktiviteter og samværsformer, der fremmer den enkeltes
alsidige udvikling, selvstændighed og evne til at indgå
i forpligtende relationer og fællesskaber.
De understøttende undervisningsopgaver skal
understøtte samtlige folkeskolens mål indenfor de
enkelte fag og emner, hvormed kun dele af de understøttende
undervisningsopgaver kan lægges hos samme type af skole,
kulturinstitutioner eller forening. Der vil således skulle
sikres en variation i de understøttende
undervisningsopgaver, som svarer til målene for folkeskolens
formål og mål for forskellige fag og emner. For
nærmere om rammerne for skolernes samarbejde henvises til
bemærkningerne til § 1, nr. 4, jf. Folketingstidende
2013-14, A, L 51 som fremsat den 31. oktober 2013.
Det foreslås at ændre § 3, stk. 4, så
virksomheder og institutioner for erhvervsrettet uddannelse
tilføjes i oplistningen af, hvilke parter folkeskolerne skal
søge at indgå samarbejder med. Samarbejder med
virksomheder og institutioner for erhvervsrettet uddannelse skal
ske inden for de gældende rammer, for skolernes samarbejder
med lokalsamfundets kultur-, folkeoplysnings-, idræts- og
foreningsliv m.v., jf. nærmere herom ovenfor. Det betyder
bl.a., at samarbejdet skal bidrage til opfyldelsen af folkeskolens
formål og mål for folkeskolens fag og obligatoriske
emner.
Samarbejdet med en virksomhed kan styrke elevernes læring
ved at gøre undervisningen mere varieret og
anvendelsesorienteret eller koble teorien til praksis. Samtidig kan
det være med til at vise eleverne nogle af de mange
muligheder for videre uddannelse og job, herunder erhvervsfaglige
uddannelser.
Med den foreslåede ændring kan virksomhederne
få mulighed for at komme ind i skolen og inspirere eleverne
til dels, hvordan deres teoretiske viden kan omsættes til
praksis, dels hvordan kreativitet og innovation kan omsættes
til konkrete produkter mv. Endvidere er det en mulighed for, at
virksomhederne kan skabe en tydelighed om deres egen eksistens i
lokalmiljøet, og om hvilke kompetencer de på sigt
efterspøger. Et formaliseret samarbejde om erhvervspraktik
vil kunne bidrage hertil.
Folkeskolerne får ligeledes mulighed for i højere
grad at inddrage erhvervsskolerne i skolens virksomhed, hvorved
flere elever forventes at kunne inspireres til at søge en
erhvervsuddannelse direkte fra grundskolen.
Som følge af, at virksomheder og institutioner for
erhvervsrettet uddannelse fremover indgår i oplistningen af
samarbejdsparter i folkeskolelovens § 3, stk. 4, udvides den
personkreds, som kan varetage undervisningsopgaver i
begrænset omfang i folkeskolen i henhold til § 3, stk.
5. Skolens leder vil fremover i henhold til § 3, stk. 5, kunne
beslutte, at personer fra virksomheder og institutioner fra
erhvervsrettet uddannelse, i begrænset omfang kan varetage
undervisningsopgaver i folkeskolens fag og obligatoriske emner og i
tiden til den understøttende undervisning. For nærmere
om muligheden for at anvende eksterne undervisere i begrænset
omfang henvises til bemærkningerne til § 3, stk. 5, jf.
Folketingstidende 2013-14, A, L 51 som fremsat den 31. oktober
2013, side 29-31. Se endvidere Folketingstidende 2016-17, A, L 109
som fremsat den 15. december 2016, side 8 og 18-20.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.3.1 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 2
Med lovforslagets § 3, nr. 1, foreslås det, at
skolernes forpligtelse til at samarbejde med lokalesamfundets
kulturtilbud m.v. udvides til også at omfatte samarbejde med
virksomheder og erhvervsskoler.
Med lov nr. 192 af 27. februar 2017om ændring af lov om
folkeskolen og lov om institutioner for almengymnasiale uddannelser
og almen voksenuddannelse m.v. (Opfølgning på
folkeskolereformen m.v.) blev den personkreds, der kan varetage
undervisningsopgaver i begrænset omfang udvidet,
således at det ikke nødvendigvis skal ske i
forbindelse med de samarbejder, som skolen efter folkeskolelovens
§ 3, stk. 4, er forpligtede til at søge at indgå.
Med loven blev det i § 3, stk. 5, fastsat, at også
personer fra fx uddannelsesinstitutioner, organisationer eller
virksomheder m.v. efter skolelederens beslutning også vil
kunne varetage undervisningsopgaver i begrænset omfang.
Da virksomheder med nærværende lovforslags § 3,
nr. 1, bliver omfattet af de samarbejdsparter, som skolerne skal
søge at indgå samarbejdsaftaler med, er der ikke
længere behov for, at § 3, stk. 5, giver særskilt
mulighed for at lade personer fra virksomheder varetage
undervisningsopgaver i begrænset omfang.
Det foreslås derfor, at § 3,
stk. 5, affattes således, at som led i de i stk. 4
nævnte samarbejder eller samarbejder med
uddannelsesinstitutioner, organisationer m.v., der er etableret ved
kontrakt, kan skolens leder beslutte, at personer, der ikke er
ansat ved kommunens skolevæsen, i begrænset omfang kan
varetage undervisningsopgaver i folkeskolens fag og obligatoriske
emner og understøttende undervisning.
Det foreslåede indebærer, at bestemmelsen affattes,
uden at ordet virksomheder indgår i § 3, stk. 5
Der er tale om en lovteknisk konsekvensændring, og det vil
fremover følge af § 3, stk. 5, jf. stk. 4, at skolerne
fremover kan lade personer fra virksomheder, som skolen har en
samarbejdsaftale med, varetage undervisningsopgaver i
begrænset omfang.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.3.1 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 3
Det foreslås i § 7 a, stk. 2, 1.
pkt., og i § 13 b, stk. 4, nr.
3, i folkeskoleloven ændres fra
"ikkeuddannelsesparate" til "ikke-uddannelsesparate".
Det foreslåede indebærer, at udtrykket
"ikkeuddannelsesparat" ændres til "ikke-uddannelsesparat".
Der er alene tale om en sproglig rettelse.
Til nr. 4
Det fremgår af folkeskolelovens § 7 a, stk. 2, 1.
pkt., at Ungdommens Uddannelsesvejledning og skolens leder fra 8.
klasse iværksætter en målrettet indsats for
elever, der er vurderet ikke-uddannelsesparate, jf. lov om
vejledning om uddannelse og erhverv samt pligt til uddannelse,
beskæftigelse m.v. Af § 7 a, stk. 2, 2. pkt.
fremgår det, at der i den målrettede indsats
indgår obligatorisk brobygning i 9. klasse, medmindre skolens
leder i samråd med Ungdommens Uddannelsesvejledning vurderer,
at det ikke vil gavne elevens muligheder for fortsat uddannelse.
Endelig fremgår det af § 7 a, stk. 2, 3. pkt., at den
målrettede vejledningsindsats og brobygning sker efter lov om
vejledning om uddannelse og erhverv samt pligt til uddannelse,
beskæftigelse m.v. Det nærmere indhold af
målrettet indsats og brobygning i 9. klasse er således
reguleret i vejledningsloven. Folkeskolelovens § 7 a, stk. 2,
tjener derved alene som reference til denne lovgivning,
således at det samlet kan ses af folkeskoleloven, hvilke
kurser og andre aktiviteter m.v. der indgår i folkeskolens
undervisning.
Det foreslås på den baggrund at ændre § 7 a, stk. 2, 2. pkt., så det i
stedet fremgår af bestemmelsen, at i 9. klasse deltager
elever i brobygning i det omfang, lov om vejledning om uddannelse
og erhverv samt pligt til uddannelse, beskæftigelse m.v.
fastsætter dette.
Der er tale om en konsekvensændring som følge af de
foreslåede ændringer i reglerne om brobygning i
vejledningsloven, jf. lovforslagets § 4, nr. 2. Med
lovforslagets § 4, nr. 2, vil reglerne om brobygning blive
ændret, så der ikke længere er krav om at
ikke-uddannelsesparate elever skal deltage i obligatorisk
brobygning - fx fordi eleven skal i 10. klasse. Det bliver desuden
muligt at tilbyde brobygning til uddannelsesparate elever, der har
behov for afklaring af et uddannelsesvalg. Herved
smidiggøres vejledningslovens bestemmelserne om brobygning,
så brobygning i højere grad rettes mod de elever, som
vurderes at have størst gavn af tilbuddet. Som følge
af disse ændringer er det nødvendigt at
konsekvensændre folkeskolelovens § 7 a, stk. 2, 2. pkt.,
så det kommer til at fremgå, at elever i 9. klasse
deltager i brobygning, i det omfang lov om vejledningsloven
fastsætter dette.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.4 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 5
Det fremgår af folkeskolelovens § 9, stk. 3, at
skolens leder med inddragelse af Ungdommens Uddannelsesvejledning
kan tilbyde eleverne i 8. og 9. klasse, at de i kortere perioder
udsendes i praktik i virksomheder og institutioner. § 9, stk.
3, giver ikke mulighed for at tilrettelægge individuel
praktik for elever på 8. og 9. klassetrin, som måtte
have behov for en kortere eller længere afbrydelse af
skolegangen. Sådanne ordninger kan kun
iværksættes efter reglerne i lovens § 9, stk. 4,
og § 33.
Det foreslås gennem en ændring af folkeskolelovens
§ 9, stk. 3, at muligheden for at
tilbyde eleverne praktik i kortere perioder udvides til fremover at
gælde for elever i 6. til 9. klasse.
Kommuner og skoler får dermed øget frihed i
tilrettelæggelsen af undervisningen og øget mulighed
for at tilbyde eleverne praktik.
Elever i 8. og 9. klasse er i praktikperioden omfattet af
statens erstatningsordning, jf. bekendtgørelse nr. 1753 af
23. december 2016 om statens erstatningsordning for deltagere i
praktisk erhvervsorientering m.v. Denne bekendtgørelse vil i
forlængelse af dette lovforslag blive justeret, så
også elever i 6. og 7. klasse bliver omfattet af statens
erstatningsordning.
Det primære formål med erhvervspraktikken er ikke
nødvendigvis at afprøve et specifikt erhverv, men at
give eleverne et indtryk af, hvordan en arbejdsplads fungerer, og
at der er forskellige arbejdsfunktioner og uddannelsesbaggrunde
på virksomheden. Det kan være i tema- eller
branchepraktikker, hvor klasser eller hold udsendes i fx
landbrugspraktik, industripraktik, merkantil praktik mv. eller
individuelle praktikker, hvor eleverne prøver forskellige
arbejdsfunktioner. I den udstrækning, at det er muligt,
udsendes eleverne i praktik i lokale virksomheder, der i forvejen
samarbejder med skolen.
Formålet med forslaget er at styrke elevernes kendskab til
arbejdsmarkedet ved at forbedre skolernes mulighed for at tilbyde
elever i folkeskolen praktik.
Undervisningsministeriet vil udarbejde et katalog med gode
eksempler, der giver ideer til tilrettelæggelse og
gennemførelse af praktikken, på en måde så
aktiviteterne indgår i sammenhæng med andre udskolings-
og vejledningsaktiviteter.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.3.2 i de almindelige
bemærkninger.
Til §
4
Til nr. 1
Det foreslås, at § 2 c, stk. 4,
1. pkt., i lov om vejledning om uddannelse og erhverv samt
pligt til uddannelse, beskæftigelse m.v. ændres fra
"ikkeuddannelsesparate" til "ikke-uddannelsesparate".
Det foreslåede indebærer, at udtrykket
"ikkeuddannelsesparat" ændres til "ikke-uddannelsesparat".
Der er alene tale om en sproglig rettelse.
Til nr. 2
Det foreslås, at § 2 g, stk. 3,
i udtrykket "ikkeuddannelsesparat" ændres til
"ikke-uddannelsesparat".
Det foreslåede indebærer, at udtrykket
"ikkeuddannelsesparat" ændres til "ikke-uddannelsesparat".
Der er alene tale om en sproglig rettelse.
Til nr. 3
Efter § 10 d, stk. 1, i vejledningsloven skal elever i
folkeskolen og den kommunale ungdomsskoles heltidsundervisning som
led i indsatsen for ikke-uddannelsesparate elever deltage i
brobygning i 9. klasse, medmindre lederen af elevens skole i
samråd med Ungdommens Uddannelsesvejledning vurderer, at det
ikke vil gavne elevernes mulighed for fortsat uddannelse. Der kan
endvidere tilbydes brobygning til elever i 9. klasse i andre
skoleformer som led i indsatsen for understøtning af
uddannelsesparathed.
Den obligatoriske brobygning i 9. klasse, som er målrettet
ikke-uddannelsesparate elever, er et supplement til
vejledningsindsatsen. Bestemmelsen er en konsekvens af
vejledningslovens bestemmelser om uddannelsesparathed, hvorefter
Ungdommens Uddannelsesvejledning og skolens leder i samarbejde skal
iværksætte en målrettet vejlednings- og
skoleindsats i 8. klasse for at understøtte, at eleven kan
blive uddannelsesparat ved afslutningen af 9. klasse. Skønt
brobygningen skal tilbydes alle ikke-uddannelsesparate elever, kan
skolens leder dog i samråd med Ungdommens
Uddannelsesvejledning og med forældrenes accept vurdere, at
brobygning ikke skal være en del af indsatsen, hvis det ikke
vil gavne elevens muligheder for fortsat uddannelse.
Brobygningen har en varighed af mindst 2 og højst 10
dage. Brobygningen kan dog forlænges til i alt 4 uger for
elever i 9. klasse, der deltager i undervisningsforløb i
medfør af folkeskolelovens § 9, stk. 4, og § 33,
stk. 4 og 5, eller tilsvarende forløb i andre skoleformer i
medfør af folkeskolelovens § 33, stk. 2.
Det foreslås, at § 10 c, stk.
1, om brobygning i 9. klasse ændres, sådan at
brobygning ikke alene målrettes til ikke-uddannelsesparate
elever. Brobygning foreslås at skulle tilbydes såvel
ikke-uddannelsesparate elever som elever, der, selvom de er
uddannelsesparate, har behov for afklaring af uddannelsesvalg.
Desuden foreslås det, at det ikke længere skal
være et krav for ikke-uddannelsesparate elever at deltage i
brobygning i 9. klasse. Forslaget om, at brobygning kan tilbydes
uddannelsesparate elever, omfatter ud over elever i folkeskolen og
i den kommunale ungdomsskoles heltidsundervisning tillige elever i
9. klasse i andre skoleformer. Denne ændring er i
overensstemmelse med ønske fremsat af Efterskoleforeningen
herom.
Brobygning er vejlednings- og undervisningsforløb i
overgangen til ungdomsuddannelserne, og den skal afspejle
undervisningen i de uddannelsesområder, der indgår i
brobygningen, og gøre eleven bekendt med uddannelsens
praktiske og teoretiske elementer samt et eller flere erhverv, som
uddannelsen eller uddannelsesområdet retter sig mod.
Formålet med brobygningen er, at eleven skal gives et
repræsentativt indblik i krav og perspektiver i den
pågældende uddannelse, indsigt og viden på det
område, eleven ønsker at uddanne sig inden for,
ligesom eleven skal stifte bekendtskab med eventuelt alternative
realistiske uddannelsesveje.
Vejledningslovens § 10 g bemyndiger undervisningsministeren
til at fastsætte regler om brobygning. Den i dag
gældende bekendtgørelse om introduktionskurser og
brobygning til ungdomsuddannelserne vil i overensstemmelse med den
foreslåede lovændring blive justeret. Herefter skal
brobygningen tilrettelægges sådan, at den bidrager dels
til indsatsen til opnåelse af uddannelsesparathed for de
elever, som ikke er uddannelsesparate, og dels til
understøttelse af indsatsen for uddannelsesparate elever,
som har behov for afklaring af deres uddannelsesvalg.
Med forslaget ændres der ikke på omfanget af
brobygning i 9. klasse. Brobygningens varighed vil således
fortsat være mindst 2 og højst 10 dage.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.4 i de almindelige
bemærkninger.
Til nr. 4
Det følger af vejledningslovens § 10 d, stk. 1, at
der for elever i 10. klasse skal brobygges til mindst en
erhvervsrettet ungdomsuddannelse eller en erhvervsgymnasial
uddannelse i forløb af mindst 2 dages varighed.
Efterskoleforeningen har fremsat ønske om en mere
fleksibel tilrettelæggelse af brobygningen i 10. klasse
på efterskoler. Efterskoleforeningen ønsker, at det
ikke skal være et krav, at afviklingen sker på hinanden
følgende dage, men at der bliver mulighed for brobygning
én gang om ugen i fem uger. Dette ønske
imødekommes med forslaget, sådan at brobygningen kan
afvikles samlet eller enkeltvis.
Det foreslås gennem en ændring af vejledningslovens
§ 10, stk. 1, 2. pkt., at der skal
brobygges til mindst en erhvervsrettet ungdomsuddannelse eller en
erhvervsgymnasial uddannelse i forløb af mindst to dages
varighed, som kan afvikles samlet eller enkeltvis.
Det foreslåede indebærer, at den øgede
fleksibilitet omfatter alle skoleformer, som udbyder 10. klasse.
Fleksibiliteten tilsigtes hermed at komme elever i alle skoleformer
til gode. Forslaget ændrer ikke den samlede varighed af
brobygningen, som fortsat skal være af mindst 2 dages
varighed.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.4 i de almindelige
bemærkninger.
Til §
5
Til nr. 1
Efter § 5, stk. 2, 3. pkt., i lov om godtgørelse og
tilskud til befordring ved deltagelse i erhvervsrettet voksen- og
efteruddannelse kan der højst ydes godtgørelse for
det antal timer, som inden for det pågældende
område svarer til fuldtidsarbejde. Efter lovens § 5,
stk. 4, kan undervisningsministeren fastsætte nærmere
regler om godtgørelse efter stk. 2. Bemyndigelsen er blandt
andet udmøntet ved § 8, stk. 2, i bekendtgørelse
nr. 1475 af 16. december 2014 om godtgørelse og tilskud til
befordring ved deltagelse i erhvervsrettet voksen- og
efteruddannelse. Heraf fremgår det, at godtgørelsen
pr. dag højst kan udbetales med 1/5 af det beløb, der
maksimalt kan udbetales for en uge, jf. stk. 1. Ved vejledning nr.
9469 af 9. september 2013 om godtgørelse og tilskud til
befordring ved deltagelse i erhvervsrettet voksen- og
efteruddannelse pkt. 4.3. præciseres det, at "udgangspunktet
er under alle omstændigheder, at godtgørelsen kun kan
kompensere et tab, og at godtgørelsen aldrig kan gives for
mere end 37 timer om ugen eller 7,4 timer pr. dag".
På baggrund af trepartsaftalen foreslås det gennem
en ændring af § 5, stk. 2, i
lov om godtgørelse og tilskud til befordring ved deltagelse
i erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse, at er der er lidt et
tab af indtægt, jf. stk. 1, kan godtgørelsen pr. dag
ydes for mere end 7,4 timer, når medarbejderen har deltaget i
et kursus i mere end 7,4 timer pr. dag.
Det foreslåede indebærer, at der kan ydes
godtgørelse pr. dag for mere end 7,4 timer, når
medarbejderen har deltaget i et kursus i mere end 7,4 timer pr.
dag. Dette forudsat, at der er lidt et tab af indtægt, dvs.
løntab, som deltagerens deltagelse i uddannelsen
medfører. Når arbejdsgivere betaler sædvanlig
løn til deltagere under uddannelse, der berettiger til
godtgørelse, indtræder arbejdsgiveren i deltagerens
ret til godtgørelse. Godtgørelsesbeløbet
svarer til den godtgørelse, som deltageren kunne have
fået udbetalt. . Det indebærer, at det afgørende
kriterium for tildeling af godtgørelse, hvor virksomheden
indtræder i deltagerens ret til godtgørelse, er, at
virksomheden har et løntab for medarbejderens
kursusdeltagelse. Det vil fortsat gælde, at
godtgørelsen/lønkompensationen kun gives for de antal
timer, som den givne medarbejder har skullet arbejde den
pågældende dag.
Med ændringen sikres den planlægningsmæssige
fleksibilitet for virksomhedernes brug af
arbejdsmarkedsuddannelser.
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.5 i de almindelige
bemærkninger.
Til §
6
Til nr. 1
Der er ikke i den gældende lov om efterskoler og frie
fagskoler hjemmel til at etablere et 10. klasseforløb, der
kombinerer 10. klasse med 1. del af erhvervsuddannelsernes
grundforløb. Der er heller ikke hjemmel i den gældende
lov om efterskoler og frie fagskoler til at etablere forsøg
med at tilbyde 10. klasse som kombineret forløb, der
indeholder 10. klasse og 1. del af erhvervsuddannelsernes
grundforløb.
Den foreslåede bestemmelse i §
51 c er ny.
Det foreslås i stk. 1, at
undervisningsministeren kan godkende forsøg, hvor en
efterskole og en institution for erhvervsrettet uddannelse
indgår en overenskomst om at tilbyde et
10.-klasseforløb, der kombinerer 10. klasse med 1. del af
erhvervsuddannelsernes grundforløb.
Efter den gældende lovgivning kan en efterskole ikke
indgå en overenskomst med en institution for erhvervsrettet
uddannelse for at tilbyde et 10. klasseforløb, der er
kombineret med 1. del af erhvervsuddannelsernes grundforløb.
Med den foreslåede bestemmelse vil der således blive
etableret hjemmel til, at en efterskole og en institution for
erhvervsuddannelse kan indgå en sådan overenskomst i
lighed med den mulighed, der er i dag for, at en kommunalbestyrelse
og en institution for erhvervsrettet uddannelse kan indgå
overenskomster derom.
Indholdet i 10.-klasseforløb omfattet af den
foreslåede forsøgsordning vil skulle følge
reglerne for den almindelige 10. klasse i efterskolen. Det vil sige
såvel for den obligatoriske som den valgfri del.
Efterskolerne kan dog for den valgfri del disponere frit inden for
rammerne af lov om efterskoler og frie fagskoler. Der skal
endvidere tilbydes de til den obligatoriske del tilhørende
prøver. Undervisningen i erhvervsuddannelsesdelen skal
følge regler, som er fastsat i henhold til § 4, stk. 1,
i lov om erhvervsuddannelser.
I forbindelse med forsøgsgodkendelserne vil det blive
fastsat, at de nærmere rammer for undervisningen vil skulle
fremgå af en overenskomst mellem efterskolen og institutionen
for erhvervsrettet uddannelse. Af overenskomsten skal det bl.a.
fremgå, hvordan den nærmere procedure for optagelse af
elever, organisering, tilrettelæggelse m.v. er i
forløbet. Det skal fremgå af overenskomsten, at det er
efterskolen, der er ansvarlig for den del, der vedrører
undervisning i 10. klasse, mens institutionen for erhvervsrettet
uddannelse, er ansvarlig for 1. del af erhvervsuddannelsernes
grundforløb. Efterskolen og institutionen for erhvervsrettet
uddannelse vil herunder inden for deres ansvarsområder
være forpligtede til at sørge for specialundervisning
og anden specialpædagogisk bistand til elever med behov
herfor. Af overenskomsten skal også fremgå en tidsplan
for gennemførelsen af undervisningen og hvor den skal
gennemføres samt hvor mange elever, der kan optages i
forløbet i henhold til overenskomsten.
Eleverne, som søger om optagelse i et 10.
klasseforløb, der gennemføres som led i
forsøget, vil under hele 10. klasseforløbet, dvs.
både 10. klassedelen ved efterskolens foranstaltning og 1.
del af erhvervsuddannelsernes grundforløb ved institutionen
for erhvervsrettet uddannelses foranstaltning, bo på
efterskolen og deltage i et kostskoleliv på efterskolen.
Eleverne vil under 10. klassedelen og kostskoleopholdet være
omfattet af efterskolens ordensregler, mens de under
erhvervsuddannelsesdelen vil være omfattet af de
ordensregler, der gælder i henhold til lov om
erhvervsuddannelser.
Eleverne vil under 10. klasseforløbets
brobygningsperioder være omfattet af ordningen med statsligt
tilskud til nedbringelse af befordringsudgifter efter § 23 c i
lov om efterskoler og frie fagskoler. Under resten af 10.
klasseforløbets 10.-klassedel vil eleverne ikke være
omfattet af offentlige befordringsordninger, mens de under
erhvervsuddannelsesdelen vil være omfattet af ordningen efter
lov om befordringsrabat til uddannelsessøgende i
ungdomsuddannelser m.v. Det vil betyde, at de kan få
befordringsrabat efter lov om befordringsrabat til
uddannelsessøgende i ungdomsuddannelser m.v., hvis de
opfylder betingelserne herfor.
Finansieringen af undervisningen i forløbene i
forsøgene vil for 10.-klassedelen være statslige
tilskud til efterskolen efter lov om efterskoler og frie fagskoler,
bortset fra brobygningsperioder, der er finansieret gennem
statslige aktivitetsafhængige taxametertilskud efter lov om
vejledning om uddannelse og erhverv samt pligt til uddannelse,
beskæftigelse m.v., og for erhvervsuddannelsesdelen
være finansieret ved statslige aktivitetsafhængige
taxametertilskud, til erhvervsuddannelsens grundforløb.
Tilskuddene udbetales efter de regler, der gælder for de
enkelte tilskud og til den institution, der gennemfører den
tilskudsudløsende aktivitet. De almindelige tilskudsregler i
lov om efterskoler og frie fagskoler gælder således for
10.-klassedelen og betyder bl.a., at der i hver uge skal være
undervisning svarende til mindst 5 hele undervisningsdage, jf.
§ 16, stk. 1, 2. pkt., i lov om efterskoler og frie
fagskoler.
Forsøgsordningen gennemføres som et treårigt
rammeforsøg, hvor der kan deltage op til seks efterskoler
med samlet op til 200 elever i 10. klasseforløb, der
kombinerer 10. klasse med 1. del af erhvervsuddannelsernes
grundforløb.
Godkendelsen af forsøgene vil ske på grundlag af en
vurdering af de ansøgende skolers betydning i forhold til at
fremme unges overgang til erhvervsuddannelserne. Der vil også
kunne lægges vægt på at få en geografisk
fordeling af de deltagende efterskoler med henblik på, at
forsøgene kan gennemføres under forskellige regionale
og lokale forhold. Erfaringerne fra forsøgene vil blive
inddraget i det fortsatte arbejde med at sikre attraktive
erhvervsuddannelser. Undervisningsministeren kan ved godkendelse af
et forsøg fastsætte vilkår, herunder f.eks. om
overenskomstens indhold, årlige opdatering, undervisningens
organisation og tilrettelæggelse og krav til parternes
afrapportering, herunder medvirken ved en af ministeriet igangsat
evaluering af forsøget.
Det foreslåede stk. 2
indebærer to fravigelser af lov om efterskoler og frie
fagskoler. Det følger af § 15, stk. 2, i lov om
efterskoler og frie fagskoler, at et kursus på en efterskole
skal være åbent for alle, der opfylder betingelserne i
lovens § 13, stk. 1-3, dvs. kan medregnes i
årselevtallet ved efterskolens tilskudsberegning, idet de har
afsluttet 8 års skolegang, 7. klasse eller fyldt 14
år.
Af § 11 i lov om efterskoler og frie fagskoler
fremgår, at elevbetalingen fastsættes af skolen, men at
den ikke må være væsentlig over gennemsnittet for
skoleformen. Der er på de årlige finanslove fastsat en
mindste elevbetaling. Hvor en elev ikke modtager statslig
elevstøtte, skal egenbetalingen mindst udgøre
halvdelen af den mindste fastsatte egenbetaling. For elever
på efterskoler, der modtager statslig elevstøtte, skal
egenbetalingen mindst udgøre halvdelen af det beløb,
der fremkommer ved at fradrage den maksimale statslige
elevstøtte i den mindste fastsatte egenbetaling. Staten yder
efter lovens § 30 dels en indkomstbestemt elevstøtte
til nedsættelse af elevbetalingen på kurser af mindst 2
ugers varighed, dels elevstøtte med et
grundstøttebeløb uanset indkomstgrundlagets
størrelse på kurser af mindst 5 ugers varighed og
derover. Den indkomstbestemte elevstøtte ydes på
grundlag af et indkomstgrundlag, der er fastsat på de
årlige finanslove. Det er en betingelse for den statslige
elevstøtte, at efterskolen oppebærer tilskud efter lov
om efterskoler og frie fagskoler.
Med det foreslåede stk. 2, fraviges kravene i § 15,
stk. 2, 2. pkt., i lov om efterskoler og frie fagskoler,
således, at der stilles krav om, at en elev, der vil
påbegynde et 10.-klasseforløb som led i et
forsøg omfattet af den foreslåede stk. 1 opfylder
adgangskravene til erhvervsuddannelserne, jf. lov om
erhvervsuddannelser.
De elever, der vil påbegynde sådan et forløb
skal opfylde adgangskravene til erhvervsuddannelserne, jf. lov om
erhvervsuddannelser. Det er efterskolen, der optager elever i
forløbet, og eleverne skal være vurderet
uddannelsesparate og opfylde adgangskravene til
erhvervsuddannelserne for at kunne påbegynde det kombinerede
10. klasse-eud-grundforløb. Det er institutionen for
erhvervsrettet uddannelse, der som ansvarlig for
gennemførelsen af 1. del af erhvervsuddannelsernes
grundforløb vurderer, hvorvidt optagelsesbetingelserne i lov
om erhvervsuddannelser er opfyldt, hvorefter efterskolen
træffer beslutning om, hvilke elever der optages i
forløbet.
Det er hensigten, at forsøgene så vidt muligt
igangsættes fra starten af skoleåret 2017/18, dvs. pr.
1. august 2017 med en varighed på tre skoleår. Der
ønskes gennemført en evaluering af forsøgene i
2019 på baggrund af så vidt muligt to skoleårs
forløb med henblik på en eventuelt permanent ordning
fra skoleåret 2020/21.
Med det foreslåede stk. 3
fastsættes, at for elever under 18 år opkræves
det særlige kommunale bidrag, som er det halve af det
på finansloven fastsatte kommunale bidrag på
finanslovskonto § 20.22.22.
Det foreslåede stk. 4
indebærer, at eleven under 1. del af erhvervsuddannelsernes
grundforløb vil være omfattet af reglerne i lov om
efterskoler og frie fagskoler om statslig elevstøtte og
dermed være berettiget til at modtage statslig
elevstøtte
Der henvises i øvrigt til afsnit 2.6 i lovforslagets
almindelige bemærkninger.
Til §
7
Det foreslås i stk. 1, at
loven træder i kraft dagen efter bekendtgørelsen i
Lovtidende, jf. dog stk. 2-4. Med de særskilte
ikrafttrædelsesdatoer, der foreslås i de
følgende stk. 2-4, betyder det, at den tidlige
ikrafttrædelse allerede dagen efter bekendtgørelsen i
Lovtidende vil omfatte lovforslagets § 1, nr. 1, nr. 9-13, nr.
17 og nr. 23, § 2, nr. 1 og 2, samt § 6.
Lovforslagets § 1, nr. 1, vedrører en ændring
af bestemmelserne om lønrefusion til arbejdsgivere i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. Det bemærkes, at
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag har tilkendegivet, at det ikke
kan siges præcist, hvornår den systemmæssige
understøttelse kan være implementeret, men at dette
for så vidt angår fremadrettede ydelse forventes at ske
i løbet af efteråret 2017. På den baggrund
foreslås det, at lovforslagets § 1, nr. 1, træder
i kraft dagen efter bekendtgørelsen i Lovtidende. Det
henvises i øvrigt til stk. 8 nedenfor, hvor det
foreslås, at lovforslagets § 1, nr. 1, skal have
virkning med tilbagevirkende kraft fra den 1. august 2015.
Med henblik på at sikre, at de ændringer af
bestemmelserne om de midlertidige bonusordninger for 2017, som
følger af lovforslagets § 1, nr. 9-13, vil kunne
indgå i udmøntningen af de midlertidige bonusordninger
straks efter lovforslagets vedtagelse, foreslås det, at
ændringerne træder i kraft allerede dagen efter
bekendtgørelsen i Lovtidende.
Lovforslagets § 1, nr. 17, vedrører den
økonomiske dækning af administrationen af det
foreslåede praktikpladsafhængige bidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets § 1, nr.
20. Det vil være nødvendigt, at Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrags tiltag i relation til systemudvikling og
implementering heraf igangsættes umiddelbart efter
lovforslagets vedtagelse med sigte på, at den
nødvendige systemunderstøttelse er tilvejebragt,
når bonusordningerne og det praktikpladsafhængige
uddannelsesbidrag mv. indføres pr. 1. januar 2018.
Lovforslagets § 1, nr. 23, vedrører Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrags adgang til at indhente oplysninger fra Danmarks
Statistik. Med forslaget vil Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
hurtigt kunne få adgang til at indhente de fornødne
oplysninger fra Danmarks Statistik, som vil skulle bruges til
opgørelsen af erhvervsuddannede fuldtidsbeskæftigede
medarbejdere, med henblik på systemudvikling og
implementering af bl.a. de foreslåedes bonusordninger og det
foreslåede praktikpladsafhængige arbejdsgiverbidrag
mv., jf. også nedenfor om det foreslåede stk. 3.
Med lovforslagets § 2, nr. 1, vil der blive rettet op
på den forkerte lovangivelse i § 5 c, stk. 3, og §
18, stk. 2, i lov om erhvervsuddannelse, hvorfor lovforslagets
§ 2, nr. 1, foreslås omfattet af den tidlige
ikrafttrædelse. Tilsvarende vil de ændringer af §
9 i lov om erhvervsuddannelser om dimensionering af
erhvervsuddannelse, der foreslås med lovforslagets § 2,
nr. 2, træde i kraft dagen efter bekendtgørelsen i
Lovtidende. Den tidlige ikrafttrædelse indebærer, at
det vil være muligt for undervisningsministeren at melde
begrænsning af adgangen til skoleundervisning
(dimensionering) ud tids nok til, at elever og institutioner kan
nå at indrette sig på dimensioneringerne, inden disse
får virkning pr. 1. januar 2018. Udmelding forventes at ville
ske i forsommeren 2017. Der henvises i øvrigt til pkt. 2.2.1
i de almindelige bemærkninger.
Lovforslagets § 6 vil indebære, at der tilvejebringes
en ny forsøgshjemmel i § 51 c i lov om efterskoler og
frie fagskoler, hvorefter efterskoler og institutioner for
erhvervsrettet uddannelse kan gå sammen om at
gennemføre et 10.-klasseforløb, der kombinerer 10.
klasse med 1. del af erhvervsuddannelsernes grundforløb.
Tidlig ikrafttrædelse af forsøgsbestemmelsen herom vil
gøre det muligt, at undervisningsministeren i forsommeren
2017 kan godkende ansøgninger om forsøg med henblik
på, at de forsøg, der måtte blive godkendt, kan
igangsættes med virkning fra den 1. august 2017. Der henvises
i øvrigt til pkt. 2.6 i de almindelige
bemærkninger.
Det foreslås i stk. 2, at
§ 15 i og § 21 f i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, som affattet ved lovforslagets § 1, nr. 14
henholdsvis nr. 20, lovforslagets § 3, nr. 3 og nr. 5, og
§ 4 skal træde i kraft den 1. august 2017.
Det foreslåede § 15 i i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, som affattet ved denne lovs § 1, nr. 14,
indeholder en ny bemyndigelse, hvorefter undervisningsministeren om
godkender, hvilke uddannelser, der i 2018 er fordelsuddannelser. Da
det er hensigten at denne godkendelsesproces skal forløbe i
efteråret 2017, foreslås det, at denne ændring
træder i kraft allerede den 1. august 2017.
Det foreslåede § 15 i i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag indeholder derudover en henvisning til det
foreslåede § 21 f, stk. 4, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets § 1, nr. 20, hvorefter
undervisningsministeren kan godkende, at uddannelsesaftaler inden
for uddannelser sidestillet med erhvervsuddannelser, jf. § 4,
stk. 1, bortset fra farmakonomuddannelsen, kan indgå i
fordelsuddannelsesordningen. Det følger endvidere af det
foreslåede § 21 f, stk. 5, at undervisningsministeren i
givet fald fastsætter regler om betingelserne herfor. Med
sigte på at sikre sammenhængen mellem de
foreslåede § 15 i og § 21 f, stk. 4 og,
foreslås det, at også hele ændringen af § 21
f, træder i kraft allerede den 1. august 2017. Det
foreslås dog samtidig i stk. 9 nedenfor af lovtekniske
årsager, at § 21 f, stk. 1-3, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag dog først skal have virkning fra den 1.
januar 2018 svarende til den ikrafttræden, der i
øvrigt gælder for lovforslaget elementer knyttet til
trepartsaftalen.
Lovforslagets § 3, nr. 3, indeholder en redaktionel
ændring af termen "ikke-uddannelsesparat". Ifølge
lovforslagets § 3, nr. 5, vil muligheden for at tilbyde elever
i folkeskolen at komme i erhvervspraktik i kortere perioder blive
udvidet fra 7. og 8. klasse til fremover at omfatte elever i 6.-9.
klasse. Således vil det foreslåede stk. 2
indebære, at kommunerne i overensstemmelse med lokale
prioriteringer, ønsker og behov får mulighed for at
gøre brug af de udvidede muligheder for erhvervspraktik
allerede fra begyndelse af skoleåret 2017/18, som begynder
den 1. august 2017. Der henvises i øvrigt til pkt. 2.3 i de
almindelige bemærkninger.
Tilsvarende vil de ændringer af vejledningsloven, der
foreslås med lovforslagets § 4, kunne anvendes fra og
med skoleåret 2017/18. Lovforslagets § 4
indebærer, at rammerne for brug af brobygning vil blive
smidigere, så brobygning i højere grad vil kunne
rettes mod de elever, som vurderes at have størst gavn af
tilbuddet om brobygning. Der henvises i øvrigt til pkt. 2.4
i de almindelige bemærkninger.
Med stk. 3 foreslås det, at
lovforslagets § 1, nr. 2-8, nr. 14-16, nr. 18-22 og nr. 24,
§ 2, nr. 3-17, og § 3, nr. 1-2 og nr. 4, træder i
kraft den 1. januar 2018. Forslaget indebærer, at de
foreslåede ændringer og nye bestemmelser i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag om bl.a. tilskud for
praktikpladsopsøgning, bonusordningerne for
fordelsuddannelser og merbeskæftigelse og merbidrag
(lovforslagets § 1) vil få virkning fra og med den 1.
januar 2018. Den foreslåede ikrafttrædelse den 1.
januar 2018 vil tilsvarende omfatte de foreslåede
ændringer og bestemmelser i lov om erhvervsuddannelser om
egnethed (de såkaldte EMMA-kriterier), praktikcentres salg af
varer og levering af tjenesteydelser, virksomhedsforlagt
praktikuddannelse og ordensregler (§ 2, nr. 3-17) og i
folkeskoleloven om samarbejde med virksomheder samt brobygning i 9.
klasse (§ 3, nr. 1-2 og nr. 4).
Det foreslås med stk. 4, at
det skal være undervisningsministeren, der fastsætter
tidspunktet for ikrafttrædelsen af § 5 om
godtgørelse pr. dag for mere end 7,4 timer, når
medarbejderen har deltaget i et kursus i mere end 7,4 timer pr.
dag. Den tidsmæssige implementering af forslaget afventer
afrapportering fra ekspertgruppen om voksen-, efter- og
videreuddannelse, der forventes at komme inden udgangen af maj
2017, på baggrund af hvilken der skal tages stilling til
administration og it-understøttelse af godtgørelsen.
Der henvises i øvrigt til pkt. 2.5 i de almindelige
bemærkninger.
Det foreslås med stk. 5, at
regler fastsat i medfør af § 12 c, stk. 2, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. lovbekendtgørelse nr.
1033 af 30. juni 2016, som ændret ved lov nr. 1747 af 27.
december 2016, skal forblive i kraft, indtil de ophæves eller
afløses af forskrifter udstedt i medfør af § 12
c, stk. 2, der bliver stk. 3, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, som affattet ved dette lovforslags § 1, nr.
5. Forslaget vil indebære, at bekendtgørelse nr. 126
af 21. februar 2011 om tilskud til institutioner for erhvervsrettet
uddannelse og andre skoler og institutioner til
praktikpladsopsøgning og vejledning af elever med senere
ændringer forbliver i kraft, indtil den ophæves eller
afløses af forskrifter udsted i medfør af § 12
c, stk. 2, der bliver stk. 3, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, som affattet ved dette lovforslags § 1, nr.
5.
Det foreslås med stk. 6, at
den del af statens driftsudgifter til skolepraktik, som fremover
vil skulle dækkes af Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag efter
§ 12 d, stk. 2, som affattet ved dette lovforslags § 1,
nr. 8, vil omfatte udgifter, der afholdes den 1. januar 2018 eller
senere. Alle driftsudgifter til skolepraktik afholdt før da
påhviler staten. Der henvises i øvrigt til pkt. 2.1.2
i de almindelige bemærkninger.
Med stk. 7 foreslås det, at
det ved beregning af bonusudløsende praktikårselever
efter § 15 g, som affattet ved dette lovforslags § 1, nr.
14, alene vil være uddannelsesaftaler påbegyndt den 1.
januar 2017 eller senere, der indgår, dog kun for
kalenderdage, som falder i bonusåret (dvs. 2018 og
følgende år). Det vil efter forslaget således
være en betingelse for, at en elev kan indgå i
beregningen af bonusudløsende praktikårselever, at
elevens uddannelsesaftale var påbegyndt i 2017 eller senere.
Med påbegyndt i 2017 menes, at uddannelsesaftalen skal
være trådt i kraft i 2017 eller senere.
Uddannelsesaftaler påbegyndt før den 1. januar 2017
vil efter omstændighederne kunne være omfattet af den
midlertidige fordelsbonus for 2017 for så vidt angår
kalenderdage i 2017, jf. gældende § 15 e i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Det forslås med stk. 8, at det
foreslåede § 4, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, jf. lovforslagets § 1, nr. 1, skal have
virkning fra den 1. august 2015, hvor den nugældende
affattelse af bestemmelsen oprindeligt trådte i kraft. Det
foreslås endvidere, at det skal være op til bestyrelsen
i Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag at træffe beslutning om,
hvorvidt der evt. skal ske efterregulering af afgørelser om
lønrefusion, der er truffet efter den 1. august 2015. Det
foreslås endvidere, at Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag vil
kunne fastsætte regler om efterregulering af
afgørelser om lønrefusion truffet efter den 1. august
2015. Det foreslåede har til hensigt sikre mulighed for, at
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan tage højde for
spørgsmål om eventuel efterregulering af
lønrefusion til arbejdsgivere med tilbagevirkende kraft, i
det omfang bestyrelsen finder dette hensigtsmæssigt. Som
omtalt i afsnit 2.1.5. i de almindelige bemærkninger til
lovforslaget vurderes det, at der med det lovforslag, som lå
til grund for den ændringslov, som gennemførte
erhvervsuddannelsesreformen fra 2014, blev foretaget en
ændring af § 4 i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag om lønrefusion, som har bevirket, at der i
en række tilfælde ikke har været udbetalt
lønrefusion i overensstemmelse med det, der har været
hensigten. De nævnte bestemmelser om lønrefusion
trådte som nævnt i kraft den 1. august 2015. Det
foreslåede giver således Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag mulighed for, men ikke pligt til, at rette op
på eventuelle unøjagtigheder med tilbagevirkende
kraft. Det bemærkes, at der i givet fald alene vil være
tale om begunstigende afgørelser.
Det foreslås med stk. 9 af
lovtekniske årsager, at § 21 f, stk. 1-3, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag dog først skal have
virkning fra den 1. januar 2018 svarende til den
ikrafttræden, der i øvrigt gælder for
lovforslaget elementer knyttet til trepartsaftalen. Der henvises
til bemærkninger til det foreslåede stk. 2 oven
for.
Til §
8
Bestemmelsen angår lovens territoriale gyldighed og
fastslår, at loven ikke gælder for
Færøerne og Grønland.
Hverken lov Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, lov om
erhvervsuddannelser, lov om folkeskolen, lov om vejledning om
uddannelse og erhverv samt pligt til uddannelse,
beskæftigelse m.v., lov om godtgørelse og tilskud til
befordring ved deltagelse i erhvervsrettet voksen- og
efteruddannelse og lov om efterskoler og frie fagskoler
gælder i dag for Færøerne og Grønland,
jf. § 42 i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, § 72
i lov om erhvervsuddannelser, § 61 i lov om folkeskolen,
§ 17 i lov om vejledning om uddannelse og erhverv samt pligt
til uddannelse, beskæftigelse m.v., § 28 i lov om
godtgørelse og tilskud til befordring ved deltagelse i
erhvervsrettet voksen- og efteruddannelse og § 56 i lov om
efterskoler og frie fagskoler.
Bilag 1
Lovforslaget sammenholdt med gældende
lov
| | | | | | | | § 1 | | | | | | I lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag,
jf. lovbekendtgørelse nr. 95 af 26. januar 2017, foretages
følgende ændringer: | | | | § 4.
… Stk. 2. For
elever under erhvervsuddannelse for voksne, jf. kapitel 7 d i lov
om erhvervsuddannelser, ydes refusion efter stk. 1 med en
særlig takst for voksne, såfremt arbejdsgiveren
udbetaler voksenløn. Udbetales almindelig elevløn,
ydes refusion med de takster, der gælder for elever under 25
år. For elever, der er omfattet af § 66 y, stk. 1, nr.
1, i lov om erhvervsuddannelser, kan arbejdsgiveren tidligst
opnå ret til lønrefusion efter stk. 1 fra det
tidspunkt, hvor arbejdsgiveren forinden har beskæftiget den
pågældende på fuld tid i sammenhængende 3
måneder eller ved deltidsbeskæftigelse i en
sammenhængende periode, der svarer til 3 måneders
fuldtidsbeskæftigelse. 3. pkt. finder anvendelse, uanset om
arbejdsgiveren udbetaler voksenløn eller almindelig
elevløn. Stk. 3-4.
… | | 1. I § 4, stk. 2, ændres »elever
under erhvervsuddannelse for voksne, jf. kapitel 7 d i lov om
erhvervsuddannelser« til: »elever, der ved
uddannelsesaftalens påbegyndelse er fyldt 25 år«,
og to steder ændres »voksenløn« til:
»voksenelevløn«. | | | | § 12 b.
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag yder tilskud til faglige
udvalg og lokale uddannelsesudvalg til vejledning om
uddannelsesmuligheder, beskæftigelsesmuligheder og
hjælp til aftaleindgåelse m.v. for elever og
praktikvirksomheder i overgangen fra grundforløb til
hovedforløb i erhvervsuddannelserne. Udvalgene samarbejder
med institutionerne og de lokale og regionale interessenter
herom. Stk.
2. . . . | | 2. I § 12 b, stk. 1, 1. pkt., udgår
»i overgangen fra grundforløb til
hovedforløb«. | | | | § 12 c.
Staten yder tilskud til institutioner for erhvervsrettet
uddannelse og andre skoler og institutioner til
praktikpladsopsøgning og vejledning af elever om praktik og
beskæftigelsesmuligheder. Der ydes et tilskud pr. elev, der
indgår uddannelsesaftale inden for lov om
erhvervsuddannelser, herunder kombinationsaftale, eller som kommer
i praktik i udlandet, jf. § 31, stk. 4, i lov om
erhvervsuddannelser. Der ydes dog ikke tilskud for elever inden for
social- og sundhedsuddannelsesområdet. Tilskuddets
størrelse fastsættes på de årlige
finanslove. Der ydes dog ikke tilskud for uddannelsesaftaler i
henhold til § 66 f i lov om erhvervsuddannelser. Retten til
tilskud bortfalder, hvis uddannelsesaftalen eller praktikken i
udlandet ikke får en varighed på mindst 3
måneder. Stk. 2-4. . .
. | | 3. I § 12 c, stk. 1, indsættes efter 3.
pkt.: »Tilskud ydes på grundlag af et
årligt måltal for antal registrerede uddannelsesaftaler
pr. tilskudsmodtagende institution. Måltallet for den enkelte
institution beregnes som en procentdel af antallet af
tilskudsudløsende uddannelsesaftaler i det seneste
kalenderår. Måltallet fastsættes til 100 pct. af
antal tilskudsudløsende uddannelsesaftaler registreret ved
institutionen i seneste kalenderår. Tilskuddet
forhøjes, når institutionen har opfyldt det
årlige måltal. | | | | | | 4. I § 12 c indsættes efter stk. 1 som
nyt stykke: »Stk. 2.
Staten yder endvidere tilskud til institutioner for erhvervsrettet
uddannelse og andre skoler og institutioner for formidling af
uddannelsesaftaler med arbejdsgivere, der ikke har indgået en
uddannelsesaftale med en elev i de seneste fem år. Stk. 1,
8.-10. pkt., finder tilsvarende anvendelse.« Stk. 2-4 bliver herefter stk. 3-5. | | | | § 12 c.
. . . Stk. 2.
Bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag administrerer
ordningen og fastsætter nærmere regler om udbetalingen.
Undervisningsministeren kan fastsætte nærmere regler om
institutionernes regnskabsaflæggelse og revision. | | 5. I § 12 c, stk. 2, 1. pkt., der bliver stk.
3, 1. pkt., ændres »ordningen« til:
»ordningerne i stk. 1 og 2«. | Stk. 3.
Undervisningsministeren udbetaler et foreløbigt
beløb til dækning af udgiften til tilskud efter stk. 1
og administrationsudgifter til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag.
Beløbet udbetales kvartalsvis forud. Der gennemføres
en efterfølgende regulering efter årets
afslutning. Stk.
4. . . . | | 6. I § 12 c, stk. 3, 1. pkt., der bliver stk.
4, 1. pkt., udgår »efter stk. 1«. | | | | Kapitel 4 a Skolepraktikydelse | | 7. I
overskriften til kapitel 4 a
indsættes efter »Skolepraktikydelse«:
»m.v.«. | | | | | | 8. I § 12 d indsættes som stk. 2: »Stk. 2.
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag dækker den del af statens
driftsudgifter til skolepraktik, der årligt overstiger
udgiftsniveauet herfor i 2016. Beløbet efter 1. pkt.
reguleres årligt med det generelle pris- og
lønindeks.« | | | | § 15 e.
Til arbejdsgivere omfattet af § 2 yder staten i
overensstemmelse med stk. 2-6 og regler fastsat i medfør af
stk. 7 en bonus for 2017 pr. praktikårselev med
uddannelsesaftale inden for de i § 4, stk. 1, nævnte
uddannelser. Stk. 2-7. . .
. § 15 f.
Til arbejdsgivere omfattet af § 2 yder staten i
overensstemmelse med stk. 2-4 og regler fastsat i medfør af
stk. 5 en bonus for 2017 pr. praktikårselev med
uddannelsesaftale inden for de i § 4, stk. 1, nævnte
uddannelser. Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag administrerer
ordningen. Stk. 2-5. . .
. | | 9. I § 15 e, stk. 1, og i 15 f, stk. 1, 1. pkt., ændres »de
i § 4, stk. 1, nævnte uddannelser« til:
»uddannelser oprettet i medfør af lov om
erhvervsuddannelser«. | | | | § 15 e.
. . . Stk. 2-3. .
. . | | | Stk. 4.
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag foretager i 2018 en
opgørelse af, hvilke fordelsuddannelser der kan
udløse bonus for 2017. Det er alene uddannelserne på
listen over forventede fordelsuddannelser for 2017, som
undervisningsministeren godkender og offentliggør, jf. stk.
6, der indgår i opgørelsen. Følgende
betingelser skal være opfyldt: 1-2) Andelen af uddannelsesaktive elever, som har
kvalificeret sig til at påbegynde hovedforløbet
på fordelsuddannelsen, og som efter 3 måneder ikke har
indgået en uddannelsesaftale med en arbejdsgiver, må
ikke overstige 10 pct. af samtlige uddannelsesaktive elever
på fordelsuddannelsen i 2017. 2) Andelen af elever i skolepraktik på
fordelsuddannelsen må ikke overstige 15 pct. af omfanget af
praktik og skolepraktik for samtlige elever på
fordelsuddannelsen i 2017. Stk. 5-6. . .
. | | 10. I § 15 e, stk. 4, 1. pkt., ændres
»Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag foretager« til:
»Der foretages«, og i nr. 1
udgår »af samtlige uddannelsesaktive elever på
fordelsuddannelsen«. 11. I § 15 e indsættes efter stk. 6 som
nyt stykke: »Stk.
7. Undervisningsministeren kan godkende, at
uddannelsesaftaler inden for uddannelser sidestillet med
erhvervsuddannelser, jf. § 4, stk. 1, indgår i
bonusordningen. Ministeren fastsætter i givet fald regler om
betingelserne for bonus.« Stk. 7 bliver herefter stk. 8. | Stk. 7.
Undervisningsministeren kan fastsætte nærmere
regler om bonussens beregning, dens udbetaling, efterregulering,
afskæring, modregning og tilbagebetaling samt om
administration af ordningen i øvrigt. | | 12. I § 15 e, stk. 7, der bliver stk. 8, og i
§ 15 f, stk. 5, der bliver stk. 6,
ændres »afskæring«: til
»afskæring, herunder af efterregulering«. | | | | | | | | | 13. I § 15 f indsættes efter stk. 4 som
nyt stykke: »Stk. 5.
Undervisningsministeren kan godkende, at uddannelsesaftaler inden
for uddannelser sidestillet med erhvervsuddannelser, jf. § 4,
stk. 1, indgår i bonusordningen. Ministeren fastsætter
i givet fald regler om betingelserne for bonus.« Stk. 5 bliver herefter stk. 6. | | | | | | 14. Efter
kapitel 5 c indsættes: | | | »Kapitel 5 d Bonus for
praktikpladser inden for fordelsuddannelserne og for
merbeskæftigelse i praktikpladser § 15 g. Til
arbejdsgivere omfattet af § 2 yder Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag i overensstemmelse med stk. 2-5 og regler fastsat
i medfør af § 21 f, stk. 3, en bonus pr.
praktikårselev, jf. stk. 3, med uddannelsesaftale inden for
uddannelser oprettet i medfør af lov om erhvervsuddannelser
samt uddannelser, der er i godkendt medfør af § 21 f,
stk. 4. Stk. 2. Der kan
alene ydes bonus for uddannelsesaftaler inden for de uddannelser,
der er omfattet af stk. 4. Stk. 3. En
praktikårselev svarer til en elev i en uddannelsesaftale af
et kalenderårs varighed. Uddannelsesaftaler i henhold til
§ 66 f, stk. 1, og § 66 r, stk. 3, i lov om
erhvervsuddannelser indgår ikke i beregningen af
praktikårselever. Alene kalenderdage i bonusåret
indgår i beregningen af praktikårselever, der kan
udløse bonus. Bonusåret er perioden fra den 1. januar
til og med den 31. december i det kalenderår, hvor der
optjenes bonus. Stk. 4. Der
foretages i året efter bonusåret en opgørelse
af, hvilke fordelsuddannelser der kan udløse bonus for
bonusåret. Det er alene uddannelserne på listen over
fordelsuddannelser for bonusåret, som undervisningsministeren
godkender og offentliggør, jf. § 15 i, der indgår
i opgørelsen. Følgende betingelser skal være
opfyldt: 1) Andelen af uddannelsesaktive elever, som
har kvalificeret sig til at påbegynde hovedforløbet
på fordelsuddannelsen, og som efter tre måneder ikke
har indgået en uddannelsesaftale med en arbejdsgiver,
må ikke overstige 10 pct. i bonusåret. 2) Andelen af elever i skolepraktik på
fordelsuddannelsen må ikke overstige 15 pct. af omfanget af
praktik og skolepraktik for samtlige elever på
fordelsuddannelsen i bonusåret. Stk. 5. Bonus
pr. praktikårselev beregnes forholdsmæssigt af en pulje
på 20 mio. kr., som divideres med det samlede antal
bonusudløsende praktikårselever i bonusåret.
Bonus kan maksimalt udgøre 5.000 kr. pr.
praktikårselev. § 15 h. Til
arbejdsgivere omfattet af § 2 yder Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag i overensstemmelse med stk. 2-5 og regler fastsat
i medfør af § 21 f, stk. 3, en bonus pr.
praktikårselev, jf. § 15 g, stk. 3, med
uddannelsesaftale inden for uddannelser oprettet i medfør af
lov om erhvervsuddannelser samt uddannelser, der er godkendt i
medfør af § 21 f, stk. 4. Stk. 2. Det er
en betingelse for retten til bonus, at arbejdsgiveren har en
måluddannelsesratio i henhold til § 21 a. Det er
endvidere en betingelse, at arbejdsgiveren i bonusåret har
haft merbeskæftigelse målt i praktikårselever i
perioden fra den 1. januar til og med den 31. december, der
overstiger gennemsnittet af den pågældende
arbejdsgivers samlede antal praktikårselever i de
foregående tre år. For en arbejdsgiver, der har
oprettet sin virksomhed i et af de tre foregående år,
udregnes gennemsnittet efter 2. pkt. som en forholdsmæssig
del af det antal praktikårselever, som arbejdsgiveren har
haft i de år, hvor virksomheden har eksisteret. Stk. 3. Bonus
ydes for merbeskæftigelse målt i
praktikårselever, som den pågældende arbejdsgiver
har haft i bonusåret i perioden fra den 1. januar til og med
den 31. december, der overstiger arbejdsgiverens
måluddannelsesratio, jf. § 21 a. Til brug for beregning
af det bonusudløsende antal praktikårselever omregnes
måluddannelsesratio til praktikårselever ved at
multiplicere ratioen med antallet af erhvervsuddannede
årsværk, jf. stk. 4, vægtet med deres
modelparameter, jf. § 21 a, stk. 6. Stk. 4. Ved
erhvervsuddannede årsværk forstås en eller flere
medarbejdere, som har en erhvervsuddannelse som den højest
fuldførte uddannelse, jf. dog § 21 a, stk. 7 og 8, og
som tilsammen har en beskæftigelsesgrad, der svarer til
én persons fuldtidsarbejde i et helt kalenderår. Alle
erhvervsuddannede medarbejdere, herunder
ikke-fuldtidsbeskæftigede, indgår med deres respektive
beskæftigelsesgrad i beregningen af virksomhedens samlede
antal erhvervsuddannede årsværk.
Beskæftigelsesgraden udregnes på grundlag af
arbejdsgivernes ATP-bidrag. Stk. 5. Bonus
pr. praktikårselev beregnes forholdsmæssigt af en pulje
på 20 mio. kr., som divideres med det samlede antal
bonusudløsende praktikårselever i bonusåret.
Bonus kan maksimalt udgøre 15.000 kr. pr.
praktikårselev. § 15 i.
Undervisningsministeren godkender, hvilke uddannelser oprettet i
medfør af lov om erhvervsuddannelser samt uddannelser, der
er godkendt i medfør af § 21 f, stk. 4, som i det
kommende kalenderår er fordelsuddannelser på baggrund
af ansøgninger fra arbejdsgivernes brancheorganisationer
samt på baggrund af forholdet mellem efterspørgslen og
udbuddet efter faglært arbejdskraft. Godkendte
fordelsuddannelser forbliver fordelsuddannelser, så
længe de opfylder betingelserne i § 15 g, stk. 4, og
regler udstedt i medfør af § 21 f, stk. 4, 2. pkt.,
eller indtil uddannelsen efter høring af arbejdsgivernes
brancheorganisationer ophører med at være
fordelsuddannelse det førstkommende kalenderår. Stk. 2.
Undervisningsministeren offentliggør årligt en
revideret liste over godkendte fordelsuddannelser på
Undervisningsministeriets hjemmeside.« | | | | | | 15. I § 17 b, 2. pkt., indsættes efter
»kapitel 5 c«: »og 5 d«. | | | | | | 16.
Overskriften til kapitel 7 affattes
således: | Kapitel 7 Arbejdsgiverbidrag | | »Kapitel 7 Arbejdsgiverbidrag
og praktikpladsafhængigt
arbejdsgiverbidrag«. | | | | § 18.
Alle arbejdsgivere, jf. § 2, betaler bidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til dækning af udgifter i
medfør af kapitel 2 bortset fra § 5, stk. 2, og
udgifter i medfør af kapitel 2 a, 3, 4, 4 a og 5 b, herunder
administrationsudgifter, samt administrationsudgifter efter kapitel
5 c. I 2015 udgør bidraget 2.276 kr. pr.
fuldtidsbeskæftiget i 2015-pris- og -lønniveau. I 2016
udgør bidraget 2.213 kr. pr. fuldtidsbeskæftiget i
2015-pris- og -lønniveau. I 2017 udgør bidraget 2.382
kr. pr. fuldtidsbeskæftiget i 2017-pris- og
-lønniveau. Herefter udgør bidraget 2.312 kr.
årligt pr. fuldtidsbeskæftiget i 2017-pris- og
-lønniveau. Bidraget reguleres på finansloven for
pris- og lønudviklingen med 2 pct. tillagt den i § 3 i
lov om en satsreguleringsprocent nævnte tilpasningsprocent.
Beløbet afrundes til nærmeste hele
kronebeløb. Stk. 2-4. . .
. | | 17. § 18, stk. 1, 1. pkt., ophæves, og
i stedet indsættes: »Alle arbejdsgivere, jf. § 2,
betaler bidrag til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til
dækning af udgifter i medfør af kapitel 2, bortset fra
§ 5, stk. 2, og udgifter i medfør af kapitel 2 a, 3, 4,
4 a og 5 b, herunder administrationsudgifter. Bidraget efter 1.
pkt. dækker endvidere udviklings- og administrationsudgifter
i medfør af kapitel 5 c, kapitel 5 d, §§ 21 a - 21
g og § 26 b.« | | | | § 21.
Bidrag efter § 18 indbetales til Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag fire gange årligt. Indbetaling af bidrag
for mindre end 4 ansatte kan dog ske een gang årligt. | | 18. § 21, stk. 1, 2. pkt.,
ophæves. | Stk. 2.
Sker indbetaling ikke rettidigt, kan Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag pålægge arbejdsgiveren at betale
renter af bidragene med 1 1/2 pct. for hver påbegyndt
måned fra forfaldsdagen. | | 19. I § 21, stk. 2, ændres
»1½ pct. for hver påbegyndt måned«
til: »8 pct. plus referencerenten«. | | | | | | 20. Efter
§ 21 indsættes: »§ 21
a. Alle arbejdsgivere, jf. § 2, der opfylder
betingelsen i stk. 2, betaler et årligt merbidrag til
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag til dækning af udgifter i
medfør af kapitel 5 d og § 21 c, jf. dog § 21 b.
Merbidraget beregnes i overensstemmelse med stk. 3-10. Merbidrag
opkræves første gang i 2019. Stk. 2. Er en
arbejdsgivers uddannelsesratio, jf. stk. 4, lavere end
arbejdsgiverens måluddannelsesratio, jf. stk. 5, skal
arbejdsgiveren betale et merbidrag for hver praktikårselev,
jf. § 15 g, stk. 3, som arbejdsgiveren mangler for at opfylde
måluddannelsesratioen. Til brug for beregning af merbidraget
opgøres måluddannelsesratio og uddannelsesratio i
praktikårselever ved at multiplicere hver ratio med antallet
af erhvervsuddannede årsværk, jf. § 15 h, stk. 4,
vægtet med deres modelparameter, jf. stk. 6. En arbejdsgivers
måluddannelsesratio beregnes først, når
arbejdsgiveren har haft et erhvervsuddannet årsværk i
det foregående kalenderår. Har arbejdsgiveren ikke en
måluddannelsesratio, betales der ikke merbidrag. Stk. 3. En
arbejdsgivers samlede merbidrag opgøres på grundlag af
forskellen på måluddannelsesratioen og
uddannelsesratioen opgjort i praktikårselever multipliceret
med merbidragssatsen. Merbidragssatsen udgør i 2018-2020
27.000 kr. årligt pr. praktikårselev. Stk. 4. En
arbejdsgivers uddannelsesratio beregnes på baggrund af
forholdet mellem antallet af praktikårselever og antallet af
erhvervsuddannede årsværk hos den
pågældende arbejdsgiver. I beregningen vægtes de
forskellige typer af erhvervsuddannede årsværk samt
praktikårselever med en modelparameter, jf. stk. 6.
Uddannelsesratioen for et kalenderår opgøres i det
efterfølgende år. Stk. 5. En
arbejdsgivers måluddannelsesratio beregnes af: 1) En vægtet ratio bestående af
summen af: a) En brancheratio (25 pct.), der beregnes som
forholdet mellem antallet af praktikårselever for alle
virksomheder inden for en given hovedbranche, jf. stk. 9, og
antallet af erhvervsuddannede årsværk samlet set inden
for branchen. I beregningen vægtes de forskellige typer af
erhvervsuddannede årsværk og praktikårselever med
deres respektive modelparameter, jf. stk. 6. b) En uddannelsesratio for det samlede
arbejdsmarked (75 pct.), der beregnes som forholdet mellem det
samlede antal praktikårselever og det samlede antal
erhvervsuddannede årsværk. I beregningen vægtes
de forskellige typer af erhvervsuddannede årsværk og
praktikårselever med deres respektive modelparameter, jf.
stk. 6. 2) Den vægtede ratio efter nr. 1
multipliceres med en sektorspecifik faktor svarende til de
forventede udbetalinger af bonus efter kapitel 5 d og tilskud i
medfør af § 21 c. De forventede udbetalinger fordeles
mellem henholdsvis den private, den kommunale, den regionale og den
statslige sektor, jf. stk. 10, som summen af de budgetterede
udgifter efter 1. pkt. i kalenderåret multipliceret med hver
sektors andel af erhvervsuddannede årsværk i året
før kalenderåret i forhold til det samlede antal
erhvervsuddannede årsværk i året før
kalenderåret. Den sektorspecifikke faktor fastsættes
herefter svarende til de forventede sektorspecifikke udbetalinger
efter 2. pkt. For den kommunale sektor reduceres faktoren svarende
til effekten af et merbidrag for 900 praktikårselever. Kan
den sektorspecifikke faktor ikke beregnes pr. 15. marts anvendes
det foregående års faktor. Stk. 6. De
forskellige typer af erhvervsuddannede årsværk og
praktikårselever vægtes med en modelparameter.
Modelparametre for erhvervsuddannelser samt uddannelser, der er
godkendt i medfør af § 21 f, stk. 4, er fastsat i bilag
1, jf. dog 5. pkt. og stk. 8. Undervisningsministeren
offentliggør en oversigt over sammenhængen mellem
tidligere og nuværende erhvervsuddannelser til brug for
administrationen af ordningen. Såfremt modelparameteren ikke
foreligger pr. 15. marts, anvendes det foregående års
modelparameter. For nyoprettede uddannelser, som ikke har en
modelparameter efter bilag 1, anvendes en modelparameter på
1,0. Stk. 7. Har en
arbejdsgiver ansat medarbejdere med uoplyst uddannelsesbaggrund,
fastsættes uddannelsesniveauet som erhvervsuddannet eller
ikke-erhvervsuddannet efter: 1) En frivillig registrering i det i § 26 b
nævnte register vedrørende uddannelsesniveau. 2) Den pågældendes uddannelsesniveau
på baggrund af arbejdsfunktion opgjort som DISCO-kode, idet
medarbejdere registreret med en DISCO-kode, hvorunder mere end 50
pct. af de registrerede medarbejdere hos den enkelte arbejdsgiver
er erhvervsuddannede, opgøres som erhvervsuddannede. 3) Uddannelsesniveauet på baggrund af
uddannelsesfordelingen for den hovedbranche, som medarbejderens
arbejdsgiver er registreret i, jf. stk. 9, således at
medarbejderen vægtes som en sammensætning af
uddannelsesniveauet for den gennemsnitlige medarbejder i
hovedbranchen. Stk. 8. Ved
fastsættelse af uddannelsesniveau efter stk. 7, nr. 1-3, sker
der en vægtning med en modelparameter på 1,0. Stk. 9. Ved
opgørelse af hovedbrancher anvendes Dansk Branchekode 2007
(DB07) med undergrupperinger. Undergruppen Bygge og Anlæg opdeles i to, hvor
branchen Bygningsinstallation udspaltes
fra Bygge og Anlæg med
udgangspunkt i 127-standardgrupperingen (43.00.1). Det resterende
indhold i Bygge og Anlæg vil
udgøre branchen Bygge og
Anlæg. Stk. 10. Alle
arbejdsgivere placeres på baggrund af Danmarks Statistiks
sektorgruppering i det erhvervsstatistiske register (ESR) efter
standarden ESA2010, jf. bilag 2, som tilhørende en af de
fire sektorer: 1) Privat sektor. 2) Kommunal sektor. 3) Regional sektor. 4) Statslig sektor. § 21 b.
En arbejdsgiver, som opfylder betingelsen i § 21 a, stk. 2,
kan efter ansøgning til Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
fritages for at betale merbidrag efter § 21 a, stk. 1,
såfremt arbejdsgiveren forgæves har søgt en elev
via opslag på Undervisningsministeriets centrale
praktikpladsportal i mindst tre måneder og en af
følgende betingelser er opfyldt: 1) Ingen skole har henvist en elev, der har
bestået det relevante grundforløb, eller
arbejdsgiveren har efter behandling af ansøgningerne
underrettet den enkelte elevs skole om, at eleven ikke har
gennemført det relevante grundforløb. 2) Eleven afslår virksomhedens tilbud
om en praktikplads. 3) Der er ikke registreret søgende
elever på uddannelsen på Undervisningsministeriets
centrale praktikpladsportal. Stk. 2. For
uddannelser med praktikpladskrav kan fritagelse for merbidrag ske,
hvis arbejdsgiveren kan dokumentere, at en uddannelsesaftale, der
omfatter både anden del af grundforløbet og
hovedforløbet, har været opslået i mindst tre
måneder på Undervisningsministeriets centrale
praktikpladsportal, og at der ikke har været nogen
ansøgere til stillingen. Stk. 3. Der kan
alene ske fritagelse for merbidrag svarende til den periode, hvor
opslaget har været synligt på Undervisningsministeriets
centrale praktikpladsportal. Der kan højst ske fritagelse
for merbidrag for én praktikårselev pr. opslået
stilling pr. år. Er arbejdsgiveren godkendt til et bestemt
antal elever, jf. § 31 i lov om erhvervsuddannelser, kan
fritagelse for merbidrag højst omfatte et sådant antal
elever. Stk. 4.
Bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan
fastsætte nærmere regler om procedurer for
ansøgning og behandling af ansøgninger om fritagelse
for betaling af merbidrag, herunder dokumentationskrav. Bestyrelsen
for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan endvidere fastsætte
regler om, at dokumentation kan ske ved, at arbejdsgiveren afgiver
en skriftlig erklæring på tro og love. § 21 c. Alle
arbejdsgivere, jf. § 2, modtager et årligt tilskud pr.
erhvervsuddannet årsværk, jf. § 15 h, stk. 4, jf.
dog stk. 3. I 2018 er tilskuddet 295 kr. årligt pr.
erhvervsuddannet årsværk. Stk. 2. Fra 2019
opgør bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag
tilskuddets størrelse. Tilskudsgrundlaget opgøres som
andelen af Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrags samlede udgifter til
skolepraktikydelse, der finansieres af bidrag efter § 18, stk.
1, og som kan henføres til indbetalinger for
erhvervsuddannede årsværk i det foregående
år. Tilskudsgrundlaget deles herefter med antallet af
erhvervsuddannede årsværk i det forudgående
år for at finde tilskuddet pr. erhvervsuddannet
årsværk. Stk. 3. Der
udbetales ikke tilskud efter stk. 1 og 2, såfremt antallet af
tilskudsberettigede erhvervsuddannede årsværk er
identisk med det antal lønmodtagere, der i henhold til
§ 20, stk. 2, 1. og 2. pkt., fratrækkes arbejdsgiverens
bidrag efter § 18. Er antallet af tilskudsberettigede
erhvervsuddannede årsværk identisk med det samlede
antal lønmodtagere, der betaler bidrag efter § 18,
reduceres tilskuddet efter stk. 1 med tilskudsbeløbet for
ét erhvervsuddannet årsværk. § 21 d.
Overstiger indtægterne fra merbidrag efter § 21 a med
fradrag for fritagelse efter § 21 b udgifterne til bonus efter
kapitel 5 d og tilskud eftr § 21 c, udbetales overskuddet til
arbejdsgiverne pr. praktikårselev, jf. § 15 g, stk. 3, i
overensstemmelse med stk. 2 og 3 samt regler fastsat i
medfør af § 21 f, stk. 3. Opgørelsen foretages
året efter bidragsåret. Stk. 2.
Opgørelsen af overskud foretages pr. sektor, jf. § 21
a, stk. 10. Stk. 3. Overskud
tilbagebetales til arbejdsgivere placeret i sektoren for hver
praktikårselev, som arbejdsgiveren har haft i det år,
som overskuddet vedrører. Overskud pr. praktikårselev
beregnes ved at dividere overskuddet med antal
praktikårselever i bidragsåret i den
pågældende sektor. Elever inden for erhvervsuddannelser
samt uddannelser, der er godkedt i medfør af § 21 f,
stk. 4, indgår i beregningen. § 21 e.
Overstiger udgifterne til bonus efter kapitel 5 d og tilskud efter
§ 21 c merbidrag efter § 21 a med fradrag for fritagelse
for merbidrag efter § 21 b, opkræves underskuddet i
overensstemmelse med stk. 2-4 samt regler fastsat i medfør
af § 21 f, stk. 3. Opgørelsen foretages året
efter bidragsåret. Stk. 2.
Opgørelsen af underskud foretages pr. sektor, jf. § 21
a, stk. 10. Stk. 3.
Underskud opkræves blandt arbejdsgivere placeret i sektoren
for hvert erhvervsuddannet årsværk, jf. § 15 h,
stk. 4, som arbejdsgiveren har haft i det år, som
underskuddet vedrører. Underskud pr. erhvervsuddannet
årsværk beregnes ved at dividere underskuddet med antal
erhvervsuddannede årsværk i bidragsåret i den
pågældende sektor. Stk. 4. Ved
opgørelsen af underskud anvendes det antal erhvervsuddannede
årsværk, der i henhold til § 21 c, stk. 1 og 2,
modtager tilskud efter § 21 c. § 21 f.
Bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan bestemme, at
opkrævning og udbetaling i relation til bonusordningerne
efter kapitel 5 d, merbidragsordningen efter § 21 a,
fritagelsesordningen efter § 21 b, tilskudsordningen efter
§ 21 c samt over- og underskudsdelingsordningerne efter
§§ 21 d og 21 e gennemføres som en samlet
opgørelse til de berørte arbejdsgivere. § 18,
stk. 4, § 19, stk. 1, 2. pkt., § 21, stk. 3, 1. pkt., og
§ 26, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse i relation til
opkrævning efter 1. pkt. Stk. 2. Sker
indbetaling efter stk. 1 ikke rettidigt, kan Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag pålægge arbejdsgiveren at betale
renter af bidragene med 8 pct. plus referencerenten fra
forfaldsdatoen. Stk. 3.
Bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan
fastsætte nærmere regler om opkrævning og
udbetaling efter stk. 1 og 2, herunder i nødvendigt omfang
praktiske og administrative betingelser i relation til uddannelser,
som godkendes efter stk. 4, samt om administration af de omfattede
ordninger i øvrigt. Der kan herunder fastsættes regler
om beregning af bonus efter § 15 g og gennemsnit efter 15 h.
Der kan endvidere fastsættes regler om udsættelse af
mindre opkrævnings- og udbetalingsbeløb til senere
efterregulering samt om tilbagebetaling, modregning og
afskæring. Stk. 4.
Undervisningsministeren kan efter anmodning fra de relevante
brancheorganisationer godkende, at uddannelsesaftaler inden for
uddannelser sidestillet med erhvervsuddannelser, jf. § 4, stk.
1, bortset fra farmakonomuddannelsen, kan indgå i det samlede
kompleks af ordninger efter stk. 1 med de retsvirkninger, der for
disse ordninger i øvrigt følger af denne lov. Stk. 5.
Undervisningsministeren fastsætter regler om betingelserne
for godkendelse af uddannelser efter stk. 4. § 21 g.
Bestyrelsen for Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag udarbejder en
særskilt opgørelse for indbetalinger efter
§§ 21 a og 21 e og udbetalinger efter §§ 15 g,
15 h, 21 b, 21 c og 21 d som en del af årsregnskabets noter,
jf. § 24.« | | | | | | 21. I § 26 a indsættes før stk. 1
og 2 som nye stykker: Ȥ 26
a. Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan ved
administrationen af sine sagsområder forlange at få
nødvendige personoplysninger fra andre offentlige
myndigheder og uddannelsesinstitutioner i elektronisk form med
henblik på samkøring og sammenstilling i
kontroløjemed uden samtykke fra eleven eller arbejdsgiveren
til brug for kontrol af en enkelt sag eller til brug for generel
kontrol af udbetaling af ydelser og opkrævning af bidrag
efter loven. Stk. 2.
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan til brug for administrationen
af sine sagsområder foretage registersamkøring i
kontroløjemed af data fra egne registre, herunder af data,
der er indhentet i medfør af stk. 1.« Stk. 1 og 2 bliver herefter stk. 3 og
4. | | | | § 26 a.
. . . Stk. 2.
Stk. 1 omfatter de oplysninger, der er nødvendige til
brug for beregning og opkrævning af bidrag hos arbejdsgivere
og udbetaling af ydelser til arbejdsgivere, elever og skoler. Der
kan herunder ske samkøring og sammenstilling af oplysninger
til brug for kontrol af beskæftigelses-, indkomst- og
aldersoplysninger i forbindelse hermed. | | 22. I § 26 a, stk. 2, 1. pkt., der bliver stk.
4, 1. pkt., ændres »Stk. 1« til: »Stk.
3«. | | | | | | 23. Efter
§ 26 a indsættes: »§ 26
b. Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag kan til et register
vedrørende uddannelsesniveau, som oprettes til brug for
opgørelsen af erhvervsuddannede årsværk, jf.
§ 15 h, stk. 4, efter §§ 15 h, 21 a, 21 c og 21 e,
indsamle data om uddannelsesniveau på individniveau fra
Danmarks Statistik.« | | | | | | 24. Som bilag 1 og 2 indsættes bilag 1 og 2 til
denne lov. | | | | | | § 2 | | | | | | I lov om erhvervsuddannelser, jf.
lovbekendtgørelse nr. 271 af 24. marts 2017, foretages
følgende ændringer: | | | | § 5 c.
. . . Stk. 2. . .
. | | | Stk. 3.
Ministeren for børn, undervisning og ligestilling kan
efter indstilling fra Rådet for de Grundlæggende
Erhvervsrettede Uddannelser fastsætte regler om, at adgang
til en uddannelses hovedforløb tillige er betinget af, at et
særligt studiekompetencegivende forløb er
gennemført i henhold til lov om studiekompetencegivende
eksamen i forbindelse med erhvervsuddannelse (eux) m.v. § 18. .
. . Stk. 2.
Ministeren for børn, undervisning og ligestilling kan
i særlige tilfælde pålægge en institution
at udbyde grund- eller hovedforløb og uddannelser med
forløb gennemført i henhold til lov om
studiekompetencegivende eksamen i forbindelse med
erhvervsuddannelse (eux) m.v. Stk. 3-5.
. . . | | 1. I § 5 c, stk. 3, og § 18, stk. 2, ændres
»studiekompetencegivende eksamen« til:
»erhvervsfaglig studentereksamen«. | | | | § 9.
Ministeren for børn, undervisning og ligestilling kan
under hensyn til beskæftigelsesmulighederne efter indstilling
fra Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede
Uddannelser fastsætte regler om begrænsning af adgangen
til skoleundervisning inden for de enkelte uddannelser for elever,
der ikke har uddannelsesaftale. | | 2. § 9 affattes således: »§ 9.
Undervisningsministeren træffer efter indstilling fra
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser
beslutning om begrænsning af adgangen til skoleundervisning
(dimensionering) inden for de enkelte uddannelser. Beslutning om
dimensionering af en uddannelse sker under hensyn til de forventede
fremtidige behov inden for forskellige fagområder baseret
på følgende parametre: 1) Andelen af uddannelsesaktive elever, som
har indgået en uddannelsesaftale med en virksomhed inden for
tre måneder efter gennemført grundforløb. 2) Ledighedsgraden for
færdiguddannede. 3) Forholdet mellem efterspørgslen og
udbuddet efter faglært arbejdskraft. Stk. 2.
Beslutning om dimensionering træffes for et år ad
gangen. Undervisningsministeren kan efter indstilling fra
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser
fastsætte nærmere regler om dimensionering, herunder om
de kriterier, der er omfattet af stk. 1, og om fravigelse herfra,
om fremgangsmåden i forbindelse med forberedelse af og
beslutning om dimensionering samt om fastlæggelse af
kvotestørrelse og -fordeling på
institutionerne.« | | | | § 19 b.
Skolen modtager tilskud til skolepraktik, jf. § 66 d,
på grundlag af det antal årselever, som er indskrevet
til skolepraktik ved skolen. I antallet af årselever
indgår elever, der modtager praktikuddannelse i virksomheder
uden uddannelsesaftale, jf. § 66 f, stk. 1, dog højst
med tre måneder for den enkelte elev ved praktikuddannelse i
samme virksomhed. Tilskud til skolepraktik ydes på grundlag
af takster pr. årselev, som fastsættes i de
årlige finanslove for større grupper af uddannelser
med skolepraktik, og kan fastsættes til et mindre
beløb for elever, der modtager praktikuddannelse i
virksomheder med eller uden uddannelsesaftale, jf. § 66 f,
stk. 1. | | 3. I § 19 b, 2. pkt., ændres
»§ 66 f, stk. 1, dog højst med tre måneder
for den enkelte elev ved praktikuddannelse i samme
virksomhed« til: »§ 66 f, stk. 1 og 3, dog
højst med tre uger for den enkelte elev ved
praktikuddannelse i samme virksomhed og med højst seks uger
af elevens samlede praktikuddannelse«. 4. I § 19 b, 3. pkt., ændres
»§ 66 f, stk. 1« til: »§ 66 f, stk. 1
og 3«. | | | | § 35.
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede
Uddannelser rådgiver på overordnet niveau ministeren
for børn, undervisning og ligestilling om de
grundlæggende erhvervsrettede uddannelser på ministeren
for børn, undervisning og ligestillings område.
På erhvervsuddannelsesområdet afgiver rådet
indstilling til ministeren for børn, undervisning og
ligestilling om: 1-16) . . . | | | 17) Regler om elevernes retlige
forhold, jf. § 48, stk. 1 og 6, § 50,
stk. 2, og § 52, stk. 1. 18-26) . . . Stk. 2-6. . .
. | | 5. I § 35, stk. 1, nr. 17, ændres
»og § 52, stk. 1« til: », § 52, stk. 1,
og § 66 j, stk. 3«. | | | | § 48.
Det er en betingelse for gennemførelse af en
erhvervsuddannelse, at der mellem eleven og en eller flere
virksomheder er indgået en uddannelsesaftale, jf. dog §
5 c, stk. 1, 3. pkt., og stk. 2, kapitel 7 a, § 66 l, stk. 1,
og § 66 p, stk. 1. Aftalen skal omfatte alle praktik- og
skoleophold og eventuel svendeprøve i uddannelsen eller det
kompetencegivende trin i uddannelsen. Der kan dog indgås en
aftale for en kortere del af uddannelsen end et kompetencegivende
trin, hvis aftalen omfatter mindst en skoleperiode og mindst en
praktikperiode af uddannelsens hovedforløb. Ministeren for
børn, undervisning og ligestilling kan efter indstilling fra
Rådet for de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser
fastsætte regler om, at 3. pkt. ikke finder anvendelse for
bestemte uddannelser, og om, at uddannelsesaftaler om
erhvervsuddannelser for voksne, jf. kapitel 7 d, kan indgås
uden praktikperioder. Stk. 2-6.
. . . | | 6. I § 48, stk. 1, 3. pkt., indsættes
efter »dog«: », men højst to gange mellem
samme elev og samme virksomhed, jf. dog 4. pkt.,«. 7. I § 48, stk. 1, 4. pkt., indsættes
efter »bestemte uddannelser,«: »om at det lokale
uddannelsesudvalg under nærmere angivne betingelser
undtagelsesvist kan godkende yderligere én aftale, jf. 3.
pkt., mellem samme elev og samme virksomhed,«. | | | | § 50.
Elever, som uden lovlig grund udebliver fra undervisningen,
eller som groft overtræder skolens ordensregler, kan,
når mindre vidtgående foranstaltninger forgæves
har været anvendt, udelukkes fra fortsat undervisning. Stk. 2.
Ministeren for børn, undervisning og ligestilling
fastsætter efter indstilling fra Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser nærmere
regler om udelukkelse efter stk. 1 og om behandlingen af sager
herom. | | 8. I § 50, stk. 1, indsættes før
1. pkt.: »Skolen fastsætter ordensregler
for elever i skolens erhvervsuddannelser.« 9. I § 50 indsættes efter stk. 1 som
nyt stykke: »Stk.
2. Undervisningsministeren kan fastsætte regler om
ordensreglerne efter stk. 1, herunder om iværksættelse
af foranstaltninger over for elever, der ikke følger
ordensreglerne. Ministeren kan i den forbindelse fastsætte
regler om, at der også kan iværksættes sanktioner
i anledning af elevadfærd, der er udvist uden for skolen,
hvis adfærden har haft en direkte indflydelse på god
orden på institutionen, regler om, at private genstande kan
tilbageholdes, og at tilbageholdelsen af praktiske eller
pædagogiske grunde kan opretholdes ud over det tidspunkt,
hvor skolens tilbud ophører, samt regler om elevers
frivillige medvirken i skolers test for rusmidler.« Stk. 2 bliver herefter stk. 3. | | | | | | 10.
Overskriften til kapitel 7 a affattes
således: | Kapitel 7 a Skolepraktik
m.v. | | »Kapitel 7 a Praktikpladssøgning, registrering som
praktikpladssøgende, skolepraktik m.v.«. | | | | § 66 a. . .
. Stk. 2-4. . .
. Stk. 5.
Fristen efter stk. 1, 2. pkt., er dog 3 måneder for
elever på uddannelser, der på tidspunktet for
grundforløbets afslutning er på listen over godkendte
forventede fordelsuddannelser, jf. § 15 e, stk. 6, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag. | | 11. I § 66 a, stk. 5, ændres »3
måneder« til: »fra 1 til 3 måneder«,
og »§ 15 e, stk. 6« ændres til:
»§ 15 e, stk. 6, henholdsvis § 15 i«. | | | | § 66 c.
Ministeren for børn, undervisning og ligestilling
fastsætter nærmere regler om elevernes egnethed m.v.
Reglerne kan ud over krav til elevernes egnethed til uddannelsen
indeholde krav til elevernes faglige og geografiske mobilitet og
til deres aktivitet som praktikpladssøgende. I reglerne kan
det fastsættes, at eleverne optages i et register over
praktikpladssøgende, der skal være offentligt
tilgængeligt. Kravene om egnethed m.v. skal være
opfyldt i hele skolepraktikforløbet. Reglerne
fastsættes efter indstilling fra Rådet for de
Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser. Stk. 2. . .
. | | 12. I § 66 c, stk. 1, indsættes efter 4.
pkt.: »Regler om elevers aktivitet som
praktikpladssøgende fastsat efter 2. pkt. kan omfatte
elever, som er i de sidste 8 uger af grundforløbets 2,
herunder om konsekvenser, hvis reglerne ikke overholdes. del.
Regler om elevers registrering som praktikpladssøgende
fastsat efter 3. pkt. kan omfatte elever, som er i de sidste 8 uger
af grundforløbets 2. del, samt elever, som har tilmeldt sig
som praktikpladssøgende uden for skolepraktik.« | | | | § 66 f.
Praktikuddannelse i en virksomhed, jf. § 66 d, stk. 2,
finder sted på grundlag af en uddannelsesaftale mellem
virksomheden og eleven om en delvis praktikuddannelse, hvis eleven
skal deltage i virksomhedens produktion m.v. Stk. 2.
Uddannelsesaftalen formidles af skolen. Eleven modtager
sædvanlig elevløn fra virksomheden i aftaleperioden.
Aftalen skal være påført en særlig
bemærkning om, at eleven er under uddannelse i henhold til
kapitel 7 a i denne lov. Retsforholdet mellem uddannelsesaftalens
parter er i øvrigt omfattet af lovens almindelige
bestemmelser om elevers og virksomheders retsstilling i forbindelse
med uddannelsesaftaler. | | 13. I § 66 f indsættes som stk. 3 og 4: »Stk. 3.
Ulønnet praktikuddannelse i en virksomhed for elever uden en
uddannelsesaftale, jf. stk. 1, kan kun finde sted i virksomheder,
som er godkendt til praktikuddannelse af det faglige udvalg.
Aftaler herom kan have en varighed af højst tre uger for den
enkelte elev i samme virksomhed og højst seks uger af
elevens samlede praktikuddannelse under skolepraktik. 1. pkt.
berører ikke skolepraktikelevers mulighed for at gøre
brug af kortere uddannelsesophold i udenlandske virksomheder under
Erasmus+ programmet og lignende udvekslingsprogrammer. Stk. 4. Aftaler
om delvis praktikuddannelse, jf. stk. 1, kan kun indgås og
gennemføres én gang mellem samme elev og samme
virksomhed.« | | | | § 66 g.
. . . Stk. 2.
Skolen tilrettelægger skolepraktikken i samråd
med det lokale uddannelsesudvalg og kan bestemme, at en elev
før gennemførelse af den tilhørende
praktikuddannelse skal gennemføre dele af en uddannelses
skoleundervisning bortset fra undervisning, der indeholder
afsluttende prøver. | | 14. I § 66 g, stk. 2, indsættes som
2. pkt.: »Skolepraktik kan tilrettelægges
med produktion af varer og levering af tjenesteydelser, som efter
samråd med det lokale uddannelsesudvalg kan afsættes
på vilkår, som ikke udgør urimelig konkurrence
over for private udbydere af tilsvarende varer og
ydelser.« | | | | § 66 i.
. . . Stk. 2. En
elev, der deltager i skolepraktik i henhold til § 66 d, stk. 1
og 2, har pligt til at modtage en anvist praktikplads,
såfremt eleven kan gennemføre den uddannelse, der er
knyttet til den tilbudte praktikplads uden tab af uddannelsestid,
og skal forlade skolepraktikken, når praktikpladsen
tiltrædes, eller hvis eleven afslår at modtage
pladsen. Stk. 3-4.
. . . | | 15. I § 66 i, stk. 2, ændres
»deltager i skolepraktik i henhold til § 66 d, stk. 1 og
2« til: »er registreret som praktikpladssøgende
i henhold til regler udstedt i medfør af § 66, c stk.
1«, og »uddannelsestid, og skal forlade
skolepraktikken, når praktikpladsen tiltrædes, eller
hvis eleven afslår at modtage pladsen« ændres
til: »uddannelsestid. Elever, som afslår at modtage
praktikpladsen slettes af praktikpladsregisteret. Elever i
skolepraktik skal forlade skolepraktikken, når praktikpladsen
tiltrædes, eller hvis eleven afslår at modtage pladsen.
Undervisningsministeren fastsætter i regler udstedt i
medfør af § 66, c, stk. 1, regler i relation til
elever, som er i de sidste 8 uger af grundforløbets 2.
del«. | | | | § 66 j.
. . . Stk. 2.
Klagen sendes til skolen. Hvis skolen opretholder sin
afgørelse, videresender skolen klagen til det faglige udvalg
eller det pågældende lokale uddannelsesudvalg, jf. stk.
1, ledsaget af en begrundelse. Det faglige udvalgs afgørelse
kan ikke påklages til anden administrativ myndighed. | | 16. § 66 j, stk. 2, 1. pkt., affattes
således: »Klager efter stk. 1 sendes til
skolen.« 17. I § 66 j indsættes som stk. 3: »Stk. 3.
Undervisningsministeren kan efter indstilling fra Rådet for
de Grundlæggende Erhvervsrettede Uddannelser fastsætte
nærmere regler om skolers og praktikcentres behandling og
afgørelse af sager om udelukkelse af elever fra skolepraktik
og andre sager om elevers retsstilling samt om behandling af
elevers klager over sådanne afgørelser.« | | | | | | § 3 | | | | | | I lov om folkeskolen, jf.
lovbekendtgørelse nr. 747 af 20. juni 2016, som ændret
ved § 13 i lov nr. 1746 af 27. december 2016 og § 1 i lov
nr. 192 af 27. februar 2017, foretages følgende
ændringer: | | | | § 3.
. . . Stk. 2-3.
. . . Stk. 4.
Skolerne indgår i samarbejder, herunder i form af
partnerskaber, med lokalsamfundets kultur-, folkeoplysnings-,
idræts- og foreningsliv og kunst- og kulturskoler, med lokale
fritids- og klubtilbud og med de kommunale eller kommunalt
støttede musikskoler og ungdomsskoler, der kan bidrage til
opfyldelsen af folkeskolens formål og mål for
folkeskolens fag og obligatoriske emner. Kommunalbestyrelsen
fastlægger mål og rammer for skolernes samarbejder, og
skolebestyrelsen fastsætter principper for samarbejdet. | | 1. I § 3, stk. 4, 1. pkt., indsættes
efter »herunder i form af partnerskaber, med«:
»virksomheder, institutioner for erhvervsrettet
uddannelse,«. | Stk. 5.
Som led i de i stk. 4 nævnte samarbejder eller
samarbejder med uddannelsesinstitutioner, organisationer eller
virksomheder m.v., der er etableret ved kontrakt, kan skolens leder
beslutte, at personer, der ikke er ansat ved kommunens
skolevæsen, i begrænset omfang kan varetage
undervisningsopgaver i folkeskolens fag og obligatoriske emner og
understøttende undervisning. Stk. 6-9. . . . | | 2. § 3, stk. 5, affattes
således: »Stk. 5.
Som led i de i stk. 4 nævnte samarbejder eller samarbejder
med uddannelsesinstitutioner, organisationer m.v., der er etableret
ved kontrakt, kan skolens leder beslutte, at personer, der ikke er
ansat ved kommunens skolevæsen, i begrænset omfang kan
varetage undervisningsopgaver i folkeskolens fag og obligatoriske
emner og understøttende undervisning.« | | | | § 7 a. .
. . Stk. 2.
Ungdommens Uddannelsesvejledning og skolens leder
iværksætter fra 8. klasse en målrettet indsats
for elever, der er vurderet ikkeuddannelsesparate, jf. lov om
vejledning om uddannelse og erhverv samt pligt til uddannelse,
beskæftigelse m.v. I den målrettede indsats
indgår obligatorisk brobygning i 9. klasse, medmindre skolens
leder i samråd med Ungdommens Uddannelsesvejledning vurderer,
at det ikke vil gavne elevens muligheder for fortsat uddannelse.
Den målrettede vejledningsindsats og brobygning sker efter
lov om vejledning om uddannelse og erhverv samt pligt til
uddannelse, beskæftigelse m.v. § 13 b.
. . . Stk. 2-3.
. . . Stk. 4.
Elevplanen skal for hver elev på 8. og 9. klassetrin
indeholde oplysninger til brug for vurderingen af elevens
uddannelsesparathed, jf. lov om vejledning om uddannelse og erhverv
samt pligt til uddannelse, beskæftigelse, m.v. Elevplanen
skal indeholde oplysninger om: 1-2) . . . 3) Den besluttede indsats, der skal
iværksættes over for elever, der er vurderet
ikkeuddannelsesparate i 8. klasse eller senere. Stk. 5-6.
. . . | | 3. I § 7 a, stk. 2, 1. pkt., og i § 13 b, stk. 4, nr. 3, ændres
»ikkeuddannelsesparate« til:
»ikke-uddannelsesparate«. | | | | § 7 a. .
. . Stk. 2.
Ungdommens Uddannelsesvejledning og skolens leder
iværksætter fra 8. klasse en målrettet indsats
for elever, der er vurderet ikkeuddannelsesparate, jf. lov om
vejledning om uddannelse og erhverv samt pligt til uddannelse,
beskæftigelse m.v. I den målrettede indsats
indgår obligatorisk brobygning i 9. klasse, medmindre skolens
leder i samråd med Ungdommens Uddannelsesvejledning vurderer,
at det ikke vil gavne elevens muligheder for fortsat uddannelse.
Den målrettede vejledningsindsats og brobygning sker efter
lov om vejledning om uddannelse og erhverv samt pligt til
uddannelse, beskæftigelse m.v. | | 4. § 7 a, stk. 2, 2. pkt., affattes
således: »I 9. klasse deltager elever i
brobygning i det omfang, lov om vejledning om uddannelse og erhverv
samt pligt til uddannelse, beskæftigelse m.v.
fastsætter dette.« | | | | § 9. . .
. Stk. 2. .
. . Stk. 3.
Skolens leder kan med inddragelse af Ungdommens
Uddannelsesvejledning tilbyde eleverne i 8. og 9. klasse, at de i
kortere perioder udsendes i praktik i virksomheder og
institutioner. Stk. 4-8.
. . . | | 5. I § 9, stk. 3, ændres »8. og
9. klasse« til: »6.-9. klasse«. | | | | | | § 4 | | | | | | I lov om vejledning om uddannelse og erhverv
samt pligt til uddannelse, beskæftigelse m.v., jf.
lovbekendtgørelse nr. 270 af 23. marts 2017, foretages
følgende ændringer: | | | | § 2 c.
. . . Stk. 2-3.
. . . Stk. 4.
For elever på skoler, hvor Ungdommens
Uddannelsesvejledning forestår vejledningen, har Ungdommens
Uddannelsesvejledning ansvaret for uddannelsesplanen, hvis eleven
vurderes ikkeuddannelsesparat, jf. §§ 2 g og 2 h. Det
samme gælder for elever på skoler, jf. § 4, hvor
Ungdommens Uddannelsesvejledning ikke forestår
vejledningen. Stk. 5-8.
. . . | | 1. I § 2 c, stk. 4, 1. pkt., ændres
»ikkeuddannelsesparat« til:
»ikke-uddannelsesparat«. | | | | § 2 g.
. . . Stk. 2. .
. . Stk. 3.
For ikkeuddannelsesparate elever, jf. stk. 2,
iværksætter Ungdommens Uddannelsesvejledning og skolens
leder i samarbejde en målrettet vejlednings- og skoleindsats
for at understøtte, at eleven kan blive uddannelsesparat ved
afslutningen af 9. klasse. For elever, der ikke er
uddannelsesparate efter 9. klasse, jf. stk. 4-6, og som
ønsker at gå i 10. klasse, vurderes, hvad der skal
iværksættes i 10. klasse for at understøtte, at
eleven kan blive uddannelsesparat i løbet af 10.
klasse. Stk. 4-8.
. . . | | 2. I § 2 g, stk. 3, ændres
»ikkeuddannelsesparate« til:
»ikke-uddannelsesparate«. | | | | § 10 c.
Som led i den indsats, der skal iværksættes i
medfør af § 2 g, stk. 3, skal elever i folkeskolen og i
den kommunale ungdomsskoles heltidsundervisning deltage i
brobygning i 9. klasse, medmindre lederen af elevens skole i
samråd med Ungdommens Uddannelsesvejledning vurderer, at det
ikke vil gavne elevens mulighed for fortsat uddannelse. Der kan
endvidere tilbydes brobygning til elever i 9. klasse i andre
skoleformer som led i indsatsen for ikkeuddannelsesparate
elever. Stk. 2. .
. . | | 3. § 10 c, stk. 1, affattes
således: »Elever i folkeskolen og den kommunale
ungdomsskoles heltidsundervisning, som er vurderet
ikke-uddannelsesparate, eller som har behov for afklaring af
uddannelsesvalg, kan tilbydes brobygning i 9. klasse. Brobygning
kan endvidere tilbydes elever i 9. klasse i andre skoleformer,
når lederen af elevens skole i samråd med Ungdommens
Uddannelsesvejledning vurderer, at det vil gavne elevernes mulighed
for fortsat uddannelse.« | | | | § 10
d. Elever i 10. klasse, jf. dog stk. 4, skal deltage i
brobygning eller kombinationer af brobygning og ulønnet
praktik med et uddannelsesperspektiv. Der skal brobygges til mindst
en erhvervsrettet ungdomsuddannelse eller en erhvervsgymnasial
uddannelse i forløb af mindst 2 dages varighed. Brobygning
eller kombinationer af brobygning og ulønnet praktik med et
uddannelsesperspektiv kan omfatte brobygning til en almen gymnasial
uddannelse og skal samlet udgøre 1 uge svarende til 21 timer
og være afviklet inden den 1. marts i skoleåret. Stk. 2-4.
. . . | | 4. § 10 d, stk. 1, 2. pkt., affattes
således: »Der skal brobygges til mindst en
erhvervsrettet ungdomsuddannelse eller en erhvervsgymnasial
uddannelse i forløb af mindst to dages varighed, som kan
afvikles samlet eller enkeltvis.« | | | | | | § 5 | | | | | | I lov om godtgørelse og tilskud til
befordring ved deltagelse i erhvervsrettet voksen- og
efteruddannelse, jf. lovbekendtgørelse nr. 761 af 22. juni
2016, foretages følgende ændring: | | | | § 5. .
. . Stk. 2.
Godtgørelse efter stk. 1 kan pr. uge højst
udgøre fem gange beløbet for 1 dag, jf. § 47,
stk. 2, i lov om arbejdsløshedsforsikring m.v.
Godtgørelsen ydes pr. arbejdstime med tab af
arbejdsindtægt på grund af deltagelse i uddannelse og
beregnes på grundlag af en normeret ugentlig arbejdstid og et
beløb svarende til dagpengenes højeste beløb
for 1 dag, jf. § 47, stk. 2, i lov om
arbejdsløshedsforsikring m.v., ganget med fem. 1) Der kan højst ydes
godtgørelse for det antal timer, som inden for det
pågældende område svarer til
fuldtidsarbejde. Stk. 3-4.
. . . | | 1. I § 5, stk. 2, indsættes som 4. pkt.: Er der er lidt et tab af indtægt, jf.
stk. 1, kan godtgørelsen pr. dag ydes for mere end 7,4
timer, når medarbejderen har deltaget i et kursus i mere end
7,4 timer pr. dag.« | | | | | | § 6 | | | | | | I lov om efterskoler og frie fagskoler, jf.
lovbekendtgørelse nr. 1076 af 8. juli 2016, som ændret
ved § 2 i lov nr. 1563 af 13. december 2016, § 18 i lov
nr. 1746 af 27. december 2016 og lov nr. 1750 af 27. december 2016,
foretages følgende ændring: | | | | | | 1. Efter
§ 51 b indsættes før overskriften før
§ 52: »51 c.
Undervisningsministeren kan for efterskoler som forsøg i en
periode på op til 3 skoleår godkende, at en efterskole
ved indgåelse af en overenskomst med en institution for
erhvervsrettet uddannelse tilbyder et 10.-klasseforløb, der
kombinerer 10. klasse med 1. del af erhvervsuddannelsernes
grundforløb. Institutionen for erhvervsrettet uddannelse
forestår undervisningen af grundforløbet. Stk. 2. Uanset
§ 15, stk. 2, 2. pkt., kræver påbegyndelse af et
10.-klasseforløb omfattet af stk. 1, at eleven opfylder
adgangskravene til erhvervsuddannelserne, jf. lov om
erhvervsuddannelser. Stk. 3. For
elever under 18 år omfattet af ordningen yder
kommunalbestyrelsen i bopælskommunen, jf. § 40, et
særligt bidrag til staten. Bidraget udgør halvdelen af
det på finansloven fastsatte kommunale bidrag. Stk. 4. Uanset
§ 30, stk. 2, nr. 2 og 3, kan en elev, der deltager i 1. del
af erhvervsuddannelsernes grundforløb efter stk. 1, efter
ansøgning til efterskolen opnå elevstøtte efter
§ 30 under forløbet.« | | | | | | § 7 | | | | | | Stk. 1. Loven
træder i kraft dagen efter bekendtgørelsen i
Lovtidende, jf. dog stk. 2-4. Stk. 2. §
15 i og § 21 f, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag,
som affattet ved denne lovs § 1, nr. 14 henholdsvis nr. 20,
samt lovens § 3, nr. 4, og § 4 træder i kraft den
1. august 2017. Stk. 3. §
1, nr. 2-8, nr. 14-16, nr. 18-22 og nr. 24, § 2, nr. 3-17, og
§ 3, nr. 1-3, træder i kraft den 1. januar 2018. Stk. 4.
Undervisningsministeren fastsætter tidspunktet for
ikrafttræden af § 5. Stk. 5. Regler
fastsat i medfør af § 12 c, stk. 2, i lov om
Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, jf. lovbekendtgørelse nr.
95 af 30. januar 2017, forbliver i kraft, indtil de ophæves
eller afløses af forskrifter udstedt i medfør af
§ 12 c, stk. 2, der bliver stk. 3, i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, som ændret ved denne lovs § 1, nr.
5. Stk. 6. Den del
af statens driftsudgifter til skolepraktik, som dækkes efter
§ 12 d, stk. 2, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag,
som affattet ved denne lovs § 1, nr. 8, omfatter udgifter, der
afholdes den 1. januar 2018 eller senere. Stk. 7. Ved
beregning af bonus pr. praktikårselev på
fordelsuddannelser efter § 15 g i lov om Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag, som affattet ved denne lovs § 1, nr. 14,
indgår uddannelsesaftaler påbegyndt i 2017 for
kalenderdage i bonusåret. Stk. 8. §
1, nr. 1, har virkning fra den 1. august 2015. Arbejdsgivernes
Uddannelsesbidrag kan foretage efterregulering af afgørelser
om lønrefusion, der er truffet efter dette tidspunkt, og kan
i nødvendigt omfang fastsætte regler herom. Stk. 9. §
21 f, stk. 1-3, i lov om Arbejdsgivernes Uddannelsesbidrag, som
affattet ved denne lovs § 1, nr. 20, har virkning fra den 1.
januar 2018. | | | | | | § 8 | | | | | | Loven gælder ikke for
Færøerne og Grønland. | | | |
|
Officielle noter